КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2007                                                                                           № 12/171 (10/118)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.06.2007

у справі № 12/171 (10/118)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Чернігівторгбуд"

до                                                   Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації

про                                                  стягнення заборгованості 584,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2007 року у справі №12/171(10/118) позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління капітального будівництва Чернігівської обласної держадміністрації на користь ВАТ “Чернігівторгбуд” 584,02 грн. боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати і відмовити позивачу у позові повністю.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції при винесенні рішення неповно з’ясував обставини справи, які мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. Зі змісту апеляційної скарги випливає, що судом першої інстанції не було взято до уваги тої обставини, що відповідач своїм листом від 17.06.1999 р. просив позивача відпустити безоплатно цемент марки 400 у кількості 8 тонн підряднику – ПМК-215 м. Щорса, без оплати, здійснення оплати в подальшому не гарантував, і обов’язки за іншу організацію на себе не брав, а в даних правовідносинах виступав лише посередником. Також, відповідач вважає, що судом невірно застосовано такі норми матеріального права, як ст.ст. 76,80 ЦК України (1963 р.), а саме суд невірно застосував строки позовної давності.

Позивач, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки воно є обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм чинного законодавства.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з’явились, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення із наступних мотивів:

Суд першої інстанції встановив, що 17.06.1999 року за накладною №21 позивачем було відпущено Управлінню капітального будівництва Чернігівської обласної держадміністрації цемент марки 400 у кількості 4 тонн на загальну суму 584,02 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом вищезазначеної накладної (а.с. 7). Даний товар було отримано повноважним представником відповідача -  Артемоновим В.В., повноваження якого підтверджуються дорученням серії ЯАЧ №851032 від 17.06.1999 р. (а.с. 8). Операція купівлі-продажу цементу між позивачем та відповідачем також підтверджується податковою накладною №21 від 17.06.1999 р.

Доказів на спростування даних обставин відповідачем суду першої інстанції не надано.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про виконання функцій посередника між позивачем та підрядником – ПМК-215 м. Щорса в операції отримання товару не підтверджене будь-якими допустимими засобами доказування.

Відповідно до ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (№435-ІV від 16.01.2003) даний Кодекс застосовується до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

ЦК України, а саме ч.1 ст.205 передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, згідно ч.2 даної норми правочин, для якого законом не встановлена обов’язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Отже, враховуючи вищезазначені докази та норми права, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що угода між сторонами була укладена у відповідності до ч.2 ст. 638 ЦК України, а саме шляхом здійснення дій щодо передавання позивачем відповідачу товару та прийняття його відповідачем. Тому, твердження відповідача про відсутність будь-яких договірних відносин з позивачем не відповідає дійсності та спростовується доказами наявними в матеріалах справи.

Враховуючи відсутність домовленості між сторонами про виконання зобов’язань по оплаті, місцевим господарським судом вірно застосовано ст. 165 ЦК УРСР і ч.2 ст. 530 ЦК України та встановлено, що позивач мав право вимагати у відповідача виконання зобов’язання у будь-який час, а відповідач у свою чергу повинен був виконати свій обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Позивач скориставшись своїм правом надіслав вимогу 05.03.2007 р. до відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням №50794 від 06.03.2007 р. (а.с. 11). Як встановлено судом першої інстанції, відповідач після спливу строку, тобто 12.03.2007 р., відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив. Зобов’язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до вимог чинного законодавства і звичаїв ділового обороту, а одностороння вимога від їх виконання не допускається (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України).

Тому, з врахуванням зазначених обставини справи та норм права, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Твердження відповідача щодо спливу позовної давності не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення своїх прав (ст.. 261 ЦК України), а в даному випадку права позивача порушено після 12.03.2007 р., як і було вірно встановлено місцевим господарським судом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів залишає рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2007 року у справі № 12/171(10/118) залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2007 року у справі № 12/171(10/118) залишити без змін.

3.Справу № 12/171(10/118) повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя

Судді

14.09.07 (відправлено)