ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.

№ 15/163

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. -головуючого,

Козир Т.П.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційних скарг

ОСОБА_1,  ОСОБА_2, ОСОБА_3  та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення
та постанову

господарського суду Рівненської
області від 14.05.2007 Львівського апеляційного господарського суду від
09.07.2007

у справі

№ 15/163

господарського суду

Рівненської області

за позовом

ОСОБА_7, ОСОБА_8

до  третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача

ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_2    ТОВ "Рівненський
РКЦ"

про

визнання недійсними договорів
відчуження цінних паперів

за участю представників сторін

від позивача -ОСОБА_11,

від скаржників - ОСОБА_1,

від відповідачів -ОСОБА_1,

від третьої особи -не з`явився

В С Т А Н О В
И В :

Громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8
-акціонери ЗАТ "Центр харчування" - звернулися до господарського суду
Рівненської області із позовом до громадян ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів відчуження цінних паперів ЗАТ
"Центр харчування" від 05.04.2007 як удаваних та переведення на
позивачів пропорційно прав та обов`язків покупців акцій ЗАТ "Центр
харчування" за оспорюваними угодами, посилаючись на Закон України
"Про власність", ст.ст. 203, 228, 362 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського
суду Рівненської області від 14.05.2007 у справі №15/163  (суддя Коломис В.В.), залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 (склад
колегії: головуючий суддя Давид Л.Л., судді Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.), позов
задоволено повністю, визнано недійсними як удавані договори дарування акцій ЗАТ
"Центр харчування", посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_12   05.04.2007 та зареєстровані в реєстрі за №904-906,
та застосовано наслідки недійсності удаваних правочинів шляхом переведення прав
та обов`язків покупців акцій ЗАТ "Центр харчування" пропорційно на
акціонерів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішення господарського суду
Рівненської області від 14.05.2007, зокрема, мотивовано ст.ст. 203, 235, 362 ЦК
України, рішенням Конституційного суду України від 11.05.2005 по справі №
1-11/2005 (справа про права акціонерів ЗАТ), ч.3 ст.81 ГК України із
зазначенням, що про прийняття рішення про відчуження акцій ЗАТ "Центр
Харчування" відповідачі 2-5 інших акціонерів товариства не повідомляли,
скористатись переважним правом акціонера закритого акціонерного товариства на
придбання належних їм акцій відповідачі
2-5   іншим   акціонерам
не   пропонували.

До Вищого господарського
суду України надійшло три касаційні скарги по справі №15/163: громадян ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 іОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з вимогами про скасування рішення
господарського суду Рівненської області від 14.05.2007 та постанови Львівського
апеляційного господарського суду від 09.07.2007.

Громадянин ОСОБА_1 вважає, що він
не може бути стороною у даній справі згідно статей 1, 12 ГПК України, оскільки
вважає, що за умовами договорів до нього ще не перейшло право власності на
подаровані йому цінні папери, вказує у касаційній скарзі, що застосовані судом
правові наслідки недійсності правочинів суперечать законодавству та посилається
на ст.ст. 216, 235, 355, 362 ЦК України, п.3 ст.81 ГК України та п.12
установчого договору ЗАТ "Центр харчування".

Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3
обгрунтовують свою касаційну скаргу ч.3 ст.362 ЦК України, яка надає право
вибору покупця, ст.725 ЦК України, вказуючи, що договір дарування не набуває
ознак оплатності, якщо ним встановлюється обов`язок обдарованого вчинити певну
дію майнового характеру на користь третьої особи, абз.6 п.4.2 мотивувальної
частини рішення Конституційного Суду України від 11.05.2005 по справі
№1-11/2005, оскільки ні позивачі, ні відповідач ОСОБА_9 не входять до кола
осіб, які підписували установчий договір про створення ЗАТ "Центр
харчування".

Скаргу громадяни ОСОБА_14,
ОСОБА_5,ОСОБА_6 мотивують ч.3 ст.81 ГК України, ст.107 ГПК України, оскільки
теж є акціонерами ЗАТ "Центр харчування" (володіють 10 акціями
загальною номінальною вартістю 2500 грн., що становить 27,77778% статутного
фонду товариства), тому вважають, що мають з позивачами рівні права на
переважне право придбання акцій, що відчужувалися ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_2

Відповідними ухвалами за
вищенаведеними касаційними скаргами у справі
№ 15/163 Вищим господарським судом України порушено касаційне
провадження.

Розпорядженням Заступника Голови
Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 24.09.2007 у справі  № 15/163 призначено наступну колегію суддів:
Самусенко С.С. -головуючий (доповідач), Козир Т.П., Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України
розглянувши в об'єднаному касаційному провадженні у справі №15/163 вказані
касаційні скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін,
обговоривши доводи касаційних скарг, заперечень на касаційні скарги та
перевіривши застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм
матеріального і процесуального права у даній справі в межах касаційного
провадження, встановив наступне.

Згідно ст.1117 ГПК України  переглядаючи
у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами  встановлено,
що 05.04.2007 акціонерами ЗАТ "Центр Харчування" ОСОБА_3, яка
володіє 2 акціями загальною номінальною вартістю 500 грн., ОСОБА_2, яка володіє
3 акціями загальною номінальною вартістю 750 грн., ОСОБА_10, яка володіє 2
акціями загальною номінальною вартістю 500 грн., ОСОБА_9, який володіє 3
акціями загальною номінальною вартістю 750 грн., та громадянином ОСОБА_1, який
не є акціонером ЗАТ "Центр харчування" були укладені договори
дарування акцій (а.с.49-52).

Суди, приймаючи рішення, взяли до
уваги, що про прийняття рішення про відчуження акцій ЗАТ "Центр
Харчування" відповідачі 2-5 інших акціонерів товариства не повідомляли,
скористатись переважним правом акціонера закритого акціонерного товариства на
придбання належних їм акцій відповідачі
2-5   іншим   акціонерам
не   пропонували.

Вищий господарський суд України
вважає рішення господарського суду першої інстанції, таким, що не ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи, що не відповідає статті 43 ГПК України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу на те, що інших акціонерів ЗАТ
"Центр Харчування", крім позивачів, не було залучено до участі у
справі, а з прийнятих господарськими судами рішень вбачається, що вони
стосуються їх прав і обов'язків.

Якщо рішення місцевого або
постанова апеляційного господарського суду стосуються прав і обов'язків осіб,
які не були залучені до участі у справі, зазначені особи користуються правом
касаційного оскарження судових актів, що стосуються їх прав і обов'язків, на
підставі ст. 107 ГПК України.

Враховуючи викладене, в даному
випадку наявні підстави визнати, що касаційна скарга ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які вказують, що вони є акціонерами ЗАТ "Центр харчування" (володіють
10 акціями загальною номінальною вартістю 2500 грн., що становить 27,77778%
статутного фонду товариства) підлягає задоволенню, оскільки вирішення спору без
їх участі обмежило їх права на захист своїх прав та інтересів при розгляді
даної справи в місцевому господарському суді.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України також враховує, що місцевим та апеляційним
господарськими судами не досліджено питання щодо кола осіб, які підписували
установчий договір про створення ЗАТ "Центр харчування".

Господарські суди попередніх інстанцій
не вивчили належним чином положення спірних договорів дарування з огляду на
норми Глави 55 ЦК України, зокрема, ст.725 ЦК України.

Судами не досліджено питання щодо
наявності належних доказів в підтвердження доводів позивачів відносно
приховання іншого правочину в розумінні ст.235 ЦК України, зокрема, договору
купівлі-продажу акцій, та підстави застосування в даному випадку ст.362 ЦК
України та ст.81 ГК України.

Згідно ст. 1117 ГПК
України  касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про  достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Судом касаційної інстанції за
результатами розгляду касаційних скарг встановлено, що прийняте господарським
судом першої інстанції рішення не ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
тому вказане рішення не відповідає положенням ст.43 ГПК України та вимогам, що
викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 № 11 “Про
судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно п.3 ч.1 ст.1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд
касаційної інстанції скасовує рішення місцевого господарського суду та
постанову апеляційного господарського суду і передає справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді справи
місцевому господарському суду слід врахувати вищенаведене, дослідити належним
чином умови оспорюваних договорів, вирішити процесуальне питання про
залучення  до участі у даній справі
акціонерів ЗАТ,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, витребувати докази в підтвердження
доводів позивачів відносно приховання іншого правочину в розумінні ст.235 ЦК
України, у зв`язку із встановленими обставинами з`ясувати питання щодо вірності
обраного позивачами способу захисту порушеного права щодо переведення на
позивачів прав та обов`язків покупців акцій ЗАТ "Центр харчування",
всебічно, повно і об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи
та у відповідності до закону вирішити спір.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні  скарги
громадян  ОСОБА_14,  ОСОБА_5, ОСОБА_6, громадян  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та частково ОСОБА_1  задовольнити.

Рішення господарського суду
Рівненської області від 14.05.2007 та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2007 у справі № 15/163 скасувати.

Справу № 15/163 передати на новий
розгляд до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя
С. Самусенко

Судді:                                                                                          Т.
Козир

І. Плюшко