ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.07 р.                                                                               Справа № 45/136

за позовом: Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства

„Шахта ім..О.Ф.Засядько”, , с.Олександрівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, , м.Краматорськ

про стягнення 50 640 грн. 20 коп.

Суддя  Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Колосовій О.О.

Представники:

Від позивача: Сулейман М.О. – юрисконсульт

Від відповідача: Бондар С.О. – довір., Атрощенко В.І. – дир.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Дочірнє підприємство „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства „Шахта ім..О.Ф.Засядько”, с.Олександрівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, м.Краматорськ про стягнення заборгованості у сумі 50 640 грн. 20 коп., в тому числі основний борг – 48 222 грн. 00 коп., інфляція – 385 грн. 78 коп., три проценти річних – 304 грн. 61 коп. та пеня – 1 727 грн. 81 коп.

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявами №801 від 13.06.2007р. та б/н від 13.06.2007р. (вх.302-41/24701 від 18.06.2007р.) збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 52 409 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 48 222 грн. 00 коп., інфляція – 675 грн. 10 коп., три проценти річних – 526 грн. 37 коп. та пеня – 2 985 грн. 57 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №448 від 04.12.2006р., накладні та вимогу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №106 від 21.06.2007р. позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на факт  укладення договору купівлі-продажу №04/12 від 04.12.2006р. та стверджує про залік однорідних вимог по договорам.

Одночасно, відповідачем у відзиві підтверджений факт поставки позивачем курячих яєць у кількості 205 200шт. на суму 48 222 грн. 00 коп. та заявлено про порушення позивачем вимог ст.5 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

04.12.2006р. між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі-продажу №448.

Згідно з умовами вказаного договору позивач повинен передати у власність відповідача сільськогосподарську продукцію, асортимент, кількість та ціна за одиницю продукції визначається в специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Відповідач повинен прийняти та сплатити вартість продукції.

На виконання умов договору на підставі накладних №01077 від 16.01.2007р., №01074 від 16.01.2007р., №01131 від 19.01.2007р., №01130 від 19.01.2007р., №01213 від 23.01.2007р. позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 48 222 грн. 00 коп.

Дана продукція з боку відповідача була отримана, про що свідчить відповідна відмітка про отримання на зазначених накладних та підпис посадової особи, а також довіреність на отримання матеріальних цінностей серія ЯМЧ №476282 від 15.01.2007р.

У відповідності з п. 4.1 договору купівлі-продажу №448 від 04.12.2006р. розрахунки за поставлену продукцію здійснюються протягом 10 календарних днів з моменту отримання  товару та виставлення рахунку позивачем.

Як стверджує позивач, відповідачем у встановлені строки не  була сплачена вартість поставленої сільськогосподарської продукції.

Позивачем на адресу відповідача направлена вимога №167 від 16.02.2007р., якою Дочірнє підприємство „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства „Шахта ім..О.Ф.Засядько”, с.Олександрівка вимагає від Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, м.Краматорськ сплатити в семиденний термін з дня отримання вимоги заборгованість у сумі 48 222 грн. 00 коп.

У відповідності із ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані інфляція у сумі 675 грн. 10 коп. та три проценти річних у сумі 526 грн. 37 коп.

За несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та п. 2 ст.434 Господарського кодексу України позивачем нарахована до стягнення пеня у сумі 2 985 грн. 57 коп.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 52 409 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 48 222 грн. 00 коп., інфляція – 675 грн. 10 коп., три проценти річних – 526 грн. 37 коп. та пеня – 2 985 грн. 57 коп.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №106 від 21.06.2007р., яким позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на зарахування однорідних вимог по договорам №04/12 від 04.12.2006р. та №448 від 04.12.2006р.

В підтвердження своїх доводів Товариство з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, м. Краматорськ надало заяву №105 від 21.06.2007р., якою просить позивача здійснити залік однорідних вимог на суму 48 222 грн. 00 коп., строк оплати по яким настав.

Одночасно, відповідачем у відзиві підтверджений факт поставки сільськогосподарської продукції – яйця курячого у кількості 205 200шт. на суму 48 222 грн. 00 коп.

Крім цього, відповідач стверджує, що позивачем порушені вимоги ст.5 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 48 222 грн. 00 коп. підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, за приписом ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було встановлено судом, на виконання умов договору купівлі-продажу №448 від 04.12.2006р. відповідно до накладних №01077 від 16.01.2007р., №01074 від 16.01.2007р., №01131 від 19.01.2007р., №01130 від 19.01.2007р., №01213 від 23.01.2007р. позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 48 222 грн. 00 коп.

Факт поставки з боку відповідача не заперечується та отримання товару підтверджується довіреністю на отримання цінностей серія ЯМЧ №476282 та підписом посадової особи відповідача на вказаних вище накладних.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договором купівлі-продажу №448 від 04.12.2006р., зокрема п. 4.1 розрахунки за поставлену продукцію здійснюються протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару та виставлення рахунку позивачем.

Факт виставлення рахунку з боку сторін не заперечується.

Свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати грошових коштів всупереч умовам договору та вимогам ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України відповідач не виконав.

При цьому, відповідачем залишена без задоволення вимога позивача про сплату заборгованості №5 (вих.№167 від 16.02.2007р.).

Враховуючи, що позивач не заперечує поставку йому продукції на суму 48 222 грн. 00 коп., виходячи з того, що позивачем не надано доказів сплати в установленому порядку вартості поставленої продукції, господарський суд дійшов до висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 48 222 грн. 00 коп., тому вимоги позивача в цій частині судом задовольняються.

При цьому, твердження відповідача про зарахування однорідних вимог до уваги судом не приймається, оскільки заява про зарахування однорідних вимог №105 від 21.06.2007р. направлена позивачу 21.06.2007р., тобто на день прийняття рішення.

Згода позивача на вказану заяву відповідача відсутня.

Враховуючи відсутність домовленості між сторонами щодо зарахування однорідних вимог, господарський суд не приймає доводи відповідача в цій частині.

Одночасно суд зазначає, що виконання умов по договору купівлі-продажу №04/12 від 04.12.2006р. не є предметом розгляду даної справи.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляції у сумі 675 грн. 10 коп. та трьох процентів річних у сумі 526 грн. 37 коп., господарський суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке:

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає випадки, коли боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи неналежне виконання обов’язків з боку відповідача в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої продукції, господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування та пред’явлення позивачем до стягнення інфляції у сумі 675 грн. 10 коп. та трьох процентів річних у сумі 526 грн. 37 коп.

Розрахунки суми санкцій є арифметично вірними, а також такими, що відповідають законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи та з боку відповідача не заперечуються.

Таким  чином, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Вимоги Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства „Шахта ім..О.Ф.Засядько”, с.Олександрівка про стягнення з відповідача пені у сумі 2 985 грн. 57 коп. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що під час укладення сторонами договору купівлі-продажу №448 від 04.12.2006р. в розділі 6 „Відповідальність сторін” п.6.1 передбачено, що сторони відшкодовують один одному витрати, викликані невиконанням чи неналежним виконанням умов цього договору, згідно встановленого діючим законодавстом порядку.

Обгрунтовуючи нарахування пені, позивач посилається на ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України, згідно з якою платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Виходячи з того, що норми Господарського кодексу України є спеціальними, господарський суд вважає, що пеня за прострочку платежу повинна бути передбачена  сторонами під час підписання договору.

З урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки в договорі відсутня домовленість між сторонами, що забезпеченням виконання зобов’язань є нарахування та пред’явлення пені, господарський суд дійшов до висновку, що нарахування та пред’явлення позивачем до стягнення пені у сумі 2 985 грн. 57 коп. є безпідставним, тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на порушення позивачем вимог ст.5 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зазначає, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002р. по справі №1-2/2002р. положення ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають в державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб’єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст.5 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом до уваги не приймаються.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України  підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства „Шахта ім..О.Ф.Засядько”, с.Олександрівка до Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, м.Краматорськ про стягнення 52 409 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 48 222 грн. 00 коп., інфляція – 675 грн. 10 коп., три проценти річних – 526 грн. 37 коп. та пеня – 2 985 грн. 57 коп., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммаш”, м.Краматорськ на користь Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” Орендного підприємства „Шахта ім..О.Ф.Засядько”, с.Олександрівка основний борг у сумі 48 222 грн. 00 коп., інфляцію у сумі 675 грн. 10 коп., три проценти річних у сумі 526 грн. 37 коп., а всього на суму 49 423 грн. 47 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 466  грн. 06 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 111 грн. 27 коп.

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

В частині стягнення пені у сумі 2 985 грн. 57 коп. відмовити.

Рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення

У судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення, яка долучається до справи.

Повний текст рішення підписаний 25.06.2007р.

Суддя

І.О.А.