ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.07 р.                                                                               Справа № 6/264

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіной Л.Д.

При секретарі   Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Юнікон” м.Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” м.Донецьк

до третьої особи на стороні відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь, Донецької області

про стягнення 6 060грн. 08коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –  не з”явився

від відповідача – Білик М.Ю. – представник по довіреності від  01.03.2007р. №01-3/1

від третьої особи – Риженіна Н.М. – представник по довіреності №09-18/1128

від 25.12.2066р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Юнікон” м.Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” м.Донецьк збитків від нестачі у сумі             6 060грн. 08коп. відповідно договору поставки №07/01-27 від 18.12.2006р. за участю третьої особи на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь, Донецької області.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при прийманні продукції по кількості, яка надійшла від третьої особи, ним, у присутності представників ТОВ «Аксон», шляхом підрахунку та обміру продукції, була виявлена нестача  швелера в кількості 4 штанг вагою 1,700тн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 25.09.2007р. заперечив проти позовних вимог та наполягає на тому, що  він належним чином виконав свої зобов”язання по поставці металопродукції у вагоні №65752230, згідно умовам договору поставки №07/01-27 від 18.12.2006р. та специфікації №4 від 24.01.2007р. Крім того, вважає, що акт вхідної прийомки ТМЦ, акт промерки і перерахунку продукції та акт про встановлену розбіжність в кількості складені з порушенням вимог Інструкції №П-6.

Третя особа на стороні відповідача у відзиві на позовну заяву від 25.09.2007р. заперечила проти позовних вимог та наполягає на тому, що позивач здійснив прийомку продукції у порушення п.6.1 договору, п.22 Правил видачі вантажу та п.1.5 “Положення про організацію поставок прокату по теоретичній вазі”. Також пояснив, що відповідно п.14 Інструкції П-6 перевірка маси нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов”язковими для сторін правилами. Даним пунктом передбачена обов”язковість перевірки ваги тари, але одержувачем цього не було зроблено, а кількість продукції було визначено шляхом прорахунку та обміру по теоретичній вазі, а розходження у кількості встановлено позивачем шляхом порівняння даних, вказаних у сертифікаті якості та даних кількості міст (штук) обміру рулеткою.

Справа слуханням відкладалася для представлення сторонами додаткових документів, необхідних для вирішення спору по суті.

23 жовтня 2007р. позивач у засідання суду не з”явився, про час і місце якого був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп канцелярії, витребувані судом документи ухвалою від 26.09.2007р. не представив. Суд вважає, що  позивач був повідомлений про розгляд  справи відповідно діючого законодавства, але вимог суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника  позивача  за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

встановив:

18 грудня 2006р. між Закритим акціонерним товариством “Юнікон” м.Дніпропетровськ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” був укладений договір №07/01-27, згідно умов якого відповідач взяв на себе зобов”язання поставити у адресу позивача металопродукцію, а позивач зобов”язався прийняти та оплатити її вартість в асортименті, кількістю та за ціною оговорених у специфікаціях.

Згідно п.6.1 укладеного договору, приймання продукції по кількості здійснюється позивачем відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. №П-6.

На виконання умов договору №07/01-27 від 18.12.2006р. вантажовідправник-ВАТ “МК “Азовсталь”  по залізничній накладній №49068055 відвантажило у адресу позивача металопродукцію –швелер 27У 12,03м, швелер 27У ндл. 0ст.3пс5., ГОСТ та ДСТУ 3436-96 (8240-97) 535-2005СВ 1ГП ДСТУ 2651-2005 (380-2005), у піввагоні №65752230, теоретичною вагою 65,000тн.

Позивач стверджує, що при прийманні металопродукції працівниками позивача за участю незацікавлених представників підприємства ТОВ “Аксон”, шляхом підрахунку та обміру продукції, була виявлена нестача металопродукції, в кількості 4 штанг вагою 1,700тн, про що був складений акт вхідної прийомки ТМЦ №ЮБ160/Б від 01.03.2007р., а також акт обміру та перерахунку продукції №159/Б від 01.03.2007р.

3 березня 2007р. на адресу відповідача та третьої особи були відправлені телеграми з повідомленням про отримання продукції з нестачею, та викликом представників для участі у прийманні.

Оскільки на відправлені телеграми відповіді не було отримано, 06.03.2007р. працівниками позивача за участю представників підприємства “Аксон”, був складений акт №174/Б про встановлену розбіжність у кількості при прийманні продукції, яким підтверджено отримання  продукції з нестачею у кількості 4шт., вагою 1,700тн.

При прийманні продукції було встановлено, що металопродукція прибула у справному піввагоні, виданому згідно з ст.52 Статуту залізниць України була завантажена у вагон навалом, у зв”язку із чим, комісія з приймання металопродукції зробила висновок про те, що нестача утворилася внаслідок недовантаження або помилки третьої  особи при визначенні маси продукції.

Умовами договору поставки №07/01-27 від 18.12.2006р. передбачена 100% передоплата продукції, запланованої к поставці.

Позивач вказує на те, що він оплатив згідно п.5.3 договору поставки №07/01-27 від 18.12.2006р. відповідачу металопродукцію у піввагоні №65752230 на умовах передоплати відповідно до рахунку №ЛУ-0000071 від 30.01.2007р. та банківських виписок від 01.02.2007р. №495, від 07.02.2007р. №589, від 09.02.2007р. №661 та 15.02.2007р. №819.

Позивач також зазначив, що вартість однієї тони металопродукції з урахуванням ПДВ і провізної плати до станції призначення, відповідно до рахунку №ЛУ-0000071 від 30.01.2007р. та залізничної накладної №49068055 склала 3 564грн. 75коп. з ПДВ. Вартість нестачі металопродукції у піввагоні №65752230 склала               6 060грн. 08коп.

Внаслідок нестачі, що утворилась в результаті неналежного виконання зобов”язань, позивач наполягає на стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” м.Донецьк збитків у сумі  6 060грн. 08коп.

Суд вважає вимоги позивача необгрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

26 лютого 2007р. у адресу позивача по залізничній накладній №49068055 був завантажений швелер 27У в кількості 65тн (224шт.) Даний вагон при виході  з теріторії третьої особи -Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь був переважений  на вагонних терезах №1. Залізниця прийняла даний вантаж у кількості 224штук, що підтверджено записом у залізничній накладній №49068055.  Які-небудь претензії у час прийомки вантажу до перевезення залізниця до вантажовідправника не пред”явила.

Згідно умовам договору  поставки №07/01-27 від 18.12.2006р., укладеного між позивачм та відповідачем, металопродукція поставляється на умовах FCA, станція Сартана Донецької залізниці та вважається  здійсненою при прийманні вантажу до перевезення залізницею.

Відповідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві.

Таким чином, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його приймання до перевезення та до моменту видачі його одержувачу.

При прийманні даного вантажу до перевезення 26.02.2007р. претензій від станції Сартана Донецької залізниці до ВАТ “МК “Азовсталь” не надходило.

Пунктом 6.1 договору  поставки №07/01-27 від 18.12.2006р.,  передбачено, що прийомка продукції по кількості здійснюється позивачем відповідно з Інструкцією “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю” №П-6, затвердженою Держарбітражем СРСР у 1965р.  з подальшими змінами.

Згідно п.14 Інструкції №П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов”язковими для сторін правилами. При неможливості переваги продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення.

Враховуючи те, що ні договором, ні іншими обов”язковими для сторін правилами не  передбачений особливий  порядок перевірки ваги нетто, то відповідно перевірка ваги нетто здійснюється  згідно  п.14 Інструкції №П-6.

Отже, перевірка ваги нетто повинна здійснюватися шляхом провішування продукції (без тари). А у разі неможливості  провісити продукцію без тари, шляхом перевірки ваги брутто та ваги тари після звільнення її з-під продукції.

У порушення п.14 Інструкції №П-6, позивач визначав вагу нетто розрахунковим шляхом, що підтверджується актом вхідної прийомки від 01.03.2007р. (п.11.2. та п.11.3 Таблиця 2), актом №159/б від 01.03.2007р.  промерки і перерахунку продукції і актом №174/б від 06.03.2007р. про встановлену розбіжність в кількості          .

Таким чином, позивач здійснив приймання продукції в порушення п.6.1. договору  поставки №07/01-27 від 18.12.2006р.

Крім того, згідно ст.22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, перевірка маси вантажу на станції призначення здійснюється тим же способом, яким ця маса була визначена на станції відправлення.

Перевірка маси вантажу на станції відправлення здійснювалася шляхом провішування на 200-тоних терезах вагону з вантажем, а вага нетто визначалася як різниця між вагою вагону з вантажем та ваги порожнього вагону, провішеного третьою особою.

В якості одного  з обгрунтовування вимог є відвантаження третьою особою продукції по теоретичній вазі.

Однак, згідно п.1.5. “Положення про організацію поставок прокату по теоретичній вазі” продукція  немірної довжини підлягає поставці тільки по фізичній вазі.

В зв”язку з чим, прийомку  продукції у даному випадку позивач повинен був здійснити по фізичній вазі відповідно з умовами договору  поставки №07/01-27 від 18.12.2006р. – на підставі п.14 Інструкції №П-6, що було порушено позивачем при здійснені прийомки продукції, отриманої від відповідача, по кількості.

Таким чином, прийомка продукції позивачем здійснена також у порушення п.22 Правил видачі вантажів та п.1.5. “Положення про організацію поставок прокату по теоретичній вазі”.

Надані позивачем докази по справі, не можуть вважатися належними та допустимими, оскільки складені з порушенням Інструкції №П-6, а саме, позивачем при прийманні продукції по кількості були порушені п.п.12, 13, 14, 17, 25 Інструкції          №П-6.

Згідно п.п.12,13 Інструкції “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю” №П-6, затвердженою Держарбітражем СРСР у 1965р. приймання продукції по кількості повинно здійснюватися по транспортним накладним та супровідним документам відправника. Кількість надійшовшої продукції повинна визначатися в тих же одиницях вимірювання, які вказані у супровідних документах. Якщо у цих документах  відправник вказав вагу продукції та кількість місць, то одержувач при приймання повинен перевірити її вагу та кількість місць.

У даному випадку товаросупровідним документом на продукцію є накладна №49068055, в якій є відмітка про те, що вага продукції визначена  на 200-тоних вагонних вагах та складає: брутто 85 650кг, тара 20 650кг і нетто 65 000кг без вказання кількості місць (штук).

Відповідно з п.14 Інструкції №П-6 перевірка маси нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов”язковими для сторін правилами.

Вимогами  даного пункту передбачена обов”язкова перевірка ваги тари, що одержувачем зроблено не було, а кількість продукції визначена шляхом  прорахунку і обміру по теоретичній вазі, а розбіжність у кількості встановлена позивачем шляхом  порівняння даних, вказаних у сертифікаті якості та даних кількості місць (штук) обміру рулеткою. Тобто, вимоги п.п.12,13,14 Інструкції №П-6 позивачем також порушені.

Згідно п.п. с) п.25 Інструкції №П-6 в акті повинна бути відображена точна кількість бракуючої продукції.

В акті про встановлення розбіжності в кількості №174/Б  від 06.03.2007р. бракуюча кількість продукції встановлена шляхом визначення теоретичної ваги, виходячи з даних сертифікату якості, а не на підставі даних переважування продукції, як це передбачено умовами договору №07/01-27 від 18.12.2006р. За підставу позивачем була взята вага 1 потогінного метра згідно вказаним у сертифікаті ДСТУ.

Таким чином, при прийомки продукції по кількості позивачем порушені п.п.12, 13, 14, 25 Інструкції №П-6.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть  підтверджуватись іншими засобами доказування.

У порушення вказаної норми закону позивачем не представлено суду  документів, витребуваних ухвалою від 26.09.2007р.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу у позові слід відмовити, у зв’язку з   недоведеністю заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Закритого акціонерного товариства “Юнікон” м.Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” м.Донецьк про стягнення збитків від нестачі у сумі 6 060грн. 08коп.   за участю третьої особи на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь, Донецької області    відмовити.

Рішення було оголошено у судовому засіданні  23.10.2007р.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.