ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2007 р.                                                 Справа №  11/339/07

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікморсервіс Ніколаєв” в особі Відокремленого структурного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікморсервіс Ніколаєв” “Стівідорна компанія Нікморсервіс”

(54002, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23, корп.7)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Балтік енд Оріентал Україна”

(54001, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, 17)

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача:   Міністерство транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Компанієць О.М. –дов. від 03.01.2007р.

від відповідача: Панченко С.В. –дов. від 19.06.2007р.

від ІІІ особи:

Суть спору: стягнення 49891 дол. США боргу та 5687,63  дол. США пені

Відповідач у відзиві на позов вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить провадження у справі припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України, посилаючись на те, що законодавством України прямо заборонено здійснювати розрахунки в іноземній валюті, з чого слідує, що відповідач не мав правових підстав сплачувати рахунки позивача, які були виставлені самі в іноземній валюті. Оскільки вантажовідправником була Компанія „Aluminium Silikon Marketing GmbH” вона повинна була сплачувати надані їй послуги. Просить залучити до участі у справі названу компанію як іншого відповідача.

У судовому засіданні 30.10.2007р. у відповідності до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи,  суд –

в с т а н о в и в:

23.06.2006р. сторони уклали договір №02–СК, за умовами якого позивач зобов’язався надавати відповідачу послуги з перевалки та відвантаження вантажу, які останній  зобов’язався сплачувати за встановленими  цінами та відповідно до погоджених строків.

Додатками  №№1,2,3 до договору його учасники встановлювали ставки та тарифи за надані послуги. При цьому, пунктом 3 названих додатків сторони зазначили, що ставка за виконання вантажно-розвантажувальних робіт (ВРВ) застосовується відповідно до Збірника тарифів на комплекс робіт, пов’язаних з обробленням вантажів у портах України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв’язку України від 31.10.1995р. №392.

Листом від 14.12.2006р. відповідач повідомив позивача про те, що в період з 19 по 20 грудня 2006 року до 9-го причалу Миколаївського морського торговельного порту для перевалки вантажу імпортних бокситів у кількості 42000 тон буде подано теплохід „THЕMETRA”.

Листом від 05.01.2007р. товариство  “Балтік енд Оріентал Україна” надіслало позивачу наступного листа, в якому повідомило останнього підтвердити прийом 7650 імпортного індійського бокситу, що прибуває на т/х „Pacifik Whithddom”.

Виконуючи свої обов’язки за договором позивач надав відповідачу послуги з перевалки бокситів, що підтверджено коносаментами, актами загальної форми, та не оскаржується самим замовником послуг.

Між сторонами відсутній спір щодо обсягів наданих послуг та їх якості.

Після надання послуг позивач виставив відповідачу для сплати  відповідні рахунки №СК0000137 від 25.01.2007р. на суму 44143,20  дол. США, №СК0000142 від 31.01.2007р. на суму 30920,17 дол. США,  №СК0000163 від 19.02.2007р. на суму 91963,52 дол. США.

Виставлені рахунки були частково сплачені відповідачем, без урахування підвищення акордних ставок за виконання вантажно-розвантажувальних робіт на 30%. Згідно позовних вимог, сума недоплати склала  49891 дол. США, що складає суму на яку було підвищено акордну ставку відповідно до положень наказу МТЗУ №1134.

Фактично між сторонами виник спір щодо дії названого наказу щодо порядку його дії в часі.

Оскільки, на думку відповідача, наказ так і не набрав чинності, підстав для його застосування, тобто підвищення розміру ставок за надані послуги у позивача не було.

За ініціативи суду до участі у справі  в якості III особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача було залучено Міністерство транспорту та зв’язку України яке

свого представника до участі у судових засідання не делегувало, обмежилось тільки  надсиланням листа, в якому виклало свою позицію щодо вступу в дію наказу №1134.

З наданої відповіді слідує, що 01.12.2006р. Міністерство транспорту та зв’язку України Наказом №1134 внесло зміни до Наказу від 31.10.1995р. № 392 та підвищило розміри акордних ставок за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт на 30%. Наказ № 1134 від 01.12.2006 року мав набрати чинності з 01.01.2007 року (п. 3).

На виконання Протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №21 Міністерство транспорту та зв’язку України зупинило дію наказу №1134, про що листом №5526/04/14-06 повідомило начальників морських торговельних портів України (в тому числі і Миколаївський морський торговельний порт.

07.02.2007р. Міністерство видало наказ №102, яким визнало таким, що втратив чинність наказ Мінтрансзв’язку №1134 від 01.12.2006р.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України “Про Кабінет Міністрів України”, Кабінет Міністрів України спрямовує і координує діяльність міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного та державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, додержання прав і свобод людини та громадянина. Отже, Кабінет Міністрів України має повноваження по наданню Міністерству транспорту та зв’язку України обов’язкових вказівок, а Мінтрансзв’язку має їх виконувати.

Законодавство України не містить тлумачення поняття “зупинення дії” нормативних актів в цілому, проте дає визначення цьому поняттю щодо окремих видів нормативних актів –міжнародних договорів.

Так, відповідно до статті 2 Закону України “Про міжнародні договори України”, зупинення дії - це перерва дії міжнародного договору протягом певного проміжку часу.

Суд вважає, що під зупиненням дії нормативного акту слід розуміти тимчасове зупинення (перерву) його дії до настання певних обставин, в силу яких дія даного акту може бути поновлена, скасована або відповідним чином змінена.

Отже, враховуючи, що дію Наказу №1134 від 01.12.2006р. було зупинено Міністерством транспорту та зв’язку України ще до набрання цим наказом чинності (з 01.01.2007р.), а у подальшому наказом №102 від 07.02.2007р. наказ №1134 від 01.12.2006р. був взагалі скасований, суд вважає, що Наказ №1134 не набрав чинності.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.              Згідно приписів ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.3, 26, 32 п.4 Положення про Міністерство транспорту та зв’язку України, затвердженого Постановою КМУ №789 від 06.06.2006р., Мінтрансзв’язку відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до законодавства заходи щодо реалізації єдиної державної економічної, тарифної політики; здійснює повноваження щодо регулювання цін (тарифів); вживає в межах своєї компетенції заходів, спрямованих на вдосконалення зовнішньоекономічної діяльності, захист інтересів українських товаровиробників на зовнішньому ринку та розвиток внутрішнього ринку.

Отже, Міністерство транспорту та зв’язку України має повноваження вирішувати питання щодо встановлення тарифів, у тому числі, і щодо дії цих тарифів у часі.

Відповідно до п.6 Положення про Міністерство транспорту та зв’язку України, у випадках, передбачених законодавством, рішення Мінтрансзв’язку є обов’язковими для виконання підприємствами всіх форм власності  у даному спорі яку позивачем так і  відповідачем.

Лист Міністерства юстиції України, адресований на адресу позивача, не може прийматись до уваги, оскільки Міністерство юстиції України не наділено повноваженнями щодо встановлення порядку дії тарифів на виконання вантажно-розвантажувальних робіт.

Крім цього, в даному листі пояснюється, що лист Мінтрансзв’язку від 30.12.2006р. за пропозицією Міністерства юстиції було відкликано листом Мінтрансзв’язку від 21.02.2007р. як такий, що виданий з порушенням законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Тобто, дата відкликання  листа (21.02.2007р.) була значно пізніше ніж втрата чинності наказу № 102 (07.02.2007р.) і Міністерство юстиції встановило тільки порушення щодо реєстрації нормативно-правових актів. Але в чому полягає таке порушення не зазначило.

Саме Міністерство транспорту та зв’язку України у відповіді на запит суду цих обставин не зазначає і взагалі не пояснило свою позицію щодо висновку Міністерства юстиції відносно порушення законодавства про реєстрації нормативно-правових актів.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у справі іншого відповідача - Компанію „Aluminium Silikon Marketing GmbH” оскільки вона не є стороною за спірним договором.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                        К.Л.Василяка