ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.07 р.                                                                               Справа № 4/295

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Уханьової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –               Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум”

м.  Харків

до відповідача -         Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колос-2006”

м. Донецьк

про  стягнення 87084,68грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача –  Володченко Я.П. – довіреність від 09.01.2007р.,

від відповідача – не явився,

в с т а н о в и в:

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 87084,68грн. заборгованості, яка виникла у зв’язку з поставками товару по двох договорах.

В підтвердження позову позивач посилається на укладені з відповідачем договори купівлі-продажу №87/07-к від 03.04.2006року та №88/07-к від 03.04.2006року,  видаткові накладні по яких поставлений товар відповідачу, накладну про часткове повернення товару відповідачем та вимога до оплати.

Відповідач не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений замовленою поштою, про що свідчать реєстри про відправку кореспонденції. З витягу Єдиного державного реєстру, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою в місті Донецьку по вулиці Старицького, 1-а, але за цією адресою не знаходиться, що підтверджується написами поштових робітників на конвертах, відправленої замовленої поштової кореспонденції. Про зміну юридичної адреси своїм контрагентам за договорами та державним службам не сповістив.

Суд не позбавлений вирішити спір без явки представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами, вважаючи їх достатніми.

Дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що між сторонами підписані два договори купівлі-продажу: №87/07-к від 03.04.2006року на поставку позивачем до 20.04.2007р. гібриду соняшника на загальну суму 112554,10грн. на умовах оплати до 27.04.2007року та №88/07-к від 03.04.2006року на поставку позивачем гербіциду на суму 60961,93грн. на умовах оплати відповідачем до 27.04.2007р. – 12192,39грн., а залишок до 20.10.2007р.

В цих договорах передбачені всі істотні умови для договорів купівлі-продажу, тому вони вважаються судом укладеними.

У відповідності з першим договором - №87/07-к від 03.04.2006року представником відповідача за довіреністю ЯНР № 824254 від 17.04.2007р. по видатковій накладній № К-.04.2007року одержані гербіциди соняшника на загальну суму 112554,10грн.

Відповідач накладною № 64 від 23.06.2007р. повернув частину гербіцидів на суму 37661,71грн.

2

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в ст.ст. 526,530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору і суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином у відповідності з діючим законодавством та укладеним між сторонами договором як вимагає ст. 193  Господарського кодексу України.

За цим договором відповідач повинен був розрахуватися до 27.04.2007року, але оплати не провів, а тому у відповідності з умовами договору та згідно з вищеназваними статтями суд стягує з відповідача вартість одержаного товару за договором №87/07-к від 03.04.2006року  в сумі 74892,39грн. (112554,10 – 37661,71).

За іншим договором - №88/07-к від 03.04.2006року позивач відпустив представнику відповідача  за довіреністю ЯНР № 824254 від 17.04.2007р. по видатковій накладній № К-.04.2007року гербіцид на суму 60961,93грн. на умовах оплати відповідачем до 27.04.2007р. – 12192,39грн., а залишок до 20.10.2007р.

До вказаного строку відповідач не сплатив позивачу вартість одержаного товару в сумі 12192,39грн., тому суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення суми невиконаного зобов’язання.

12.06.2007р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти за отриманий товар, але ця вимога залишилася без задоволення ат відповіді.

Оскільки, господарський суд вважає доведеними позивачем факт невиконання умов договорів відповідачем, як і факт заборгованості в розмірі 87084,78грн. (74892,39 + 12192,39), він стягує  з відповідача доведену суму боргу.

В позовної заяві позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного:

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням інтересів юридичної або фізичної особи, може забезпечуватись на будь-який стадії процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Оскільки позивач не довів суду такого обґрунтовування, господарський суд відмовляє в забезпечені позову.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством.

На підставі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,66-67,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колос-2006” м. Донецьк про  стягнення 87084,78грн. заборгованості в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Колос-2006” м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум” м. Донецьк заборгованість в розмірі 87084,78грн., державне мито – 870,85грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 03.09.2007року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу