Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2007
р.
Справа № 8/238-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О.,
судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за
участю представників сторін:

позивач -  Цимбал В.І.

1-й відповідач -   Середа
В.Л., Алфімов В.В.

2-й відповідач - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємця
ОСОБА_1, смт. Дубов'язівка (вх. № 2425 С/3) на рішення господарського
суду Сумської області від 03.07.07 р. по справі № 8/238-07

за позовом Сумської
обласної спілки споживчих товариств, м. Суми

до 1. Підприємства облспоживспілки
«Конотопський ринок», м. Конотоп    2.
Приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Дубов'язівка

про визнання договору недійним, -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з
позовною заявою, в якій просив визнати недійсним з моменту його укладення
договір постачання продукції від 05.05.2007р. між першим відповідачем та другим
відповідачем і зобов'язати приватного підприємця ОСОБА_1 повернути підприємству
облспоживспілки «Конотопський ринок» сплачений аванс у сумі   270 000 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.07.2007 року
по справі  № 8/238-07 (суддя Кіяшко
В.І.)  визнано недійсним з моменту його
укладення договір постачання продукції б/н
від 05.05.2007р., укладеного між підприємством облспоживспілки
«Конотопський ринок» та Приватним підприємством ОСОБА_1 Стягнуто з Приватного
підприємця ОСОБА_1 на користь підприємства облспоживспілки «Конотопський ринок»
270 000 грн. коштів, державне мито у розмірі 85,00 грн. та 118,00 грн. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з Приватного
підприємця ОСОБА_1 в доход державного бюджету України 2700,00 грн. державного
мита. Скасовано п. 5 ухвали господарського суду
від 22.05.2007р., яким у порядку забезпечення позову накладено арешт на
майно Приватного підприємства  ОСОБА_1 з
моменту набрання рішенням законної сили.

Суд в оскаржуваному рішенні встановив, що внаслідок укладання
договору б/н від 05.05.07р. директором Підприємства облспоживспілки «Конотопський
ринок» ОСОБА_3, який діяв з перевищенням наданих йому Статутом та законом
повноважень, і без наміру сторін щодо настання реальних правових наслідків, що
обумовлені ним, підприємець ОСОБА_1 отримала незаконно кошти у розмірі 270
000,00 грн. На підставі викладених обставин, місцевий господарський суд дійшов
висновку, що вимоги позивача щодо визнання недійсним з моменту його укладення
договору постачання продукції від 05.05.07р. між Підприємством облспоживспілки
«Конотопський ринок» і Приватним підприємством ОСОБА_1 та зобов'язання
Приватного підприємця ОСОБА_1 повернути підприємству 1-го відповідача сплачений
аванс у сумі 270000,00 грн., правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Приватний підприємець ОСОБА_1, другий відповідач, не погодилася з
рішенням господарського суду, звернулася до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог.
При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що їй не було відомо про обмеження
повноважень директора Підприємства облспоживспілки «Конотопський ринок» щодо
укладання угод на суму, яка перевищує 25 тис. грн. Вважає, що висновки суду
першої інстанції в частині стягнення з неї 270 000,00 грн., суперечать нормам
матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач - Сумська обласна спілка споживчих товариств - надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи заявника апеляційної скарги
безпідставними та необґрунтованими, посилаючись, зокрема, на те, що підприємець
ОСОБА_1 з 3 травня 2007 року, згідно наказу директора підприємства
облспоживспілки «Конотопський ринок», обіймала посаду заступника директора
Підприємства і тому повинна була знати про обмеження повноважень директора щодо
укладення угод на суму, яка перевищувала 25 тис. грн. Крім того, ОСОБА_1 з 15
липня 2003 року працювала на підприємстві облспоживспілки «Конотопський ринок»
на посадах економіста, касира та бухгалтера Підприємства, а тому за всіма
обставинами не могла не знати про обмеження повноважень директора щодо
укладення угод на суму, яка перевищувала 25 тис. грн. Просить залишити дане
рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Перший відповідач - Підприємство облспоживспілки
"Конотопський ринок" -також вважає рішення від 03.07.07
господарського суду Сумської області законним та обґрунтованим, прийнятим з
дотриманням норм матеріального та процесуального права - у зв'язку з чим у
наданому суду відзиві на апеляційну скаргу просить залишити вказане рішення без
змін, а скаргу другого відповідача - без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників
сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційній скарзі, та у
відзивах на неї, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду
приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а
рішення господарського суду Сумської області від 03.07.2007р., виходячи з
наступних обставин.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області
виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених
обставин спору, за якими встановив, що 5 травня 2007 року між першим та другим
відповідачами був укладений договір постачання продукції, за умовами пункту 1.1
якого Постачальник зобов'язувався передати у власність Покупця, а Покупець
прийняти та оплатити на умовах цього договору модулі 30,0х5,0 м у кількості 6
штук, на загальну суму 765 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
від імені першого відповідача
договір був підписаний директором Підприємства облспоживспілки
«Конотопський ринок» ОСОБА_3

Відповідно до п. 6.1 Статуту Підприємства облспоживспілки
«Конотопський ринок», затвердженого постановою правління Сумської
облспоживспілки № 182 від 07.07.2005р. та зареєстрованого Державним
реєстратором виконавчого комітету Конотопської міської ради 15.09.2005р. за
НОМЕР_1, підприємство очолює директор, який призначається на посаду правлінням
Сумської облспоживспілки на підставі контракту. Згідно контракту від
20.05.2005р. керівник зобов'язаний забезпечити додержання статуту підприємства,
чинного законодавства та інше.

Згідно п. 6.4.3 Статуту Підприємства облспоживспілки «Конотопський
ринок» директор має право  укладати
договори, сума яких не перевищує 25 тис. грн. розпоряджатись коштами і майном в
межах наданих йому повноважень власником підприємства - облспоживспілкою.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено господарським
судом першої інстанції, на укладання з підприємцем ОСОБА_1 спірного договору
директор Підприємства облспоживспілки «Конотопський ринок» ОСОБА_3 Сумською
облспоживспілкою не уповноважувався.

Отже, директор Підприємства ОСОБА_3, укладаючи спірний договір
постачання продукції, вартість якого складала 765000,00 грн., діяв з
перевищенням наданих йому п. 6.4.3 Статуту повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє провин,
повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Але, всупереч цьому,
директор Підприємства  ОСОБА_3 не мав
права на підписання спірного договору.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами пунктів 3.2.
Договору постачання продукції, Постачальник - підприємець ОСОБА_1 зобов'язувалася
виконати роботи по виготовленню Продукції (6 модулів 30,0x5,0 м) та підписати
видаткові накладні (акти приймання-передачі). Одночасно, відповідно до пункту
3.3. Договору, Постачальник гарантував Покупцю, що він володіє всіма
технічними, технологічними та організаційними можливостями, необхідними для
належного виконання даного Договору.

На виконання умов договору підприємством облспоживспілки
«Конотопський ринок» платіжним дорученням НОМЕР_2 від 7 травня 2007 року на
будівництво та поставку модулів було проведено попередню оплату в розмірі              270000,00 грн., що становить
вартість більш ніж двох модулів. Але другий відповідач - підприємець ОСОБА_1 в
установлений пунктом 2.3. Договору місячний строк та по даний час до виконання
взятих на себе зобов'язань не приступила, грошові кошти у сумі 270000,00 грн.
не повернула, чим  порушила вимоги ст.
526 Цивільного Кодексу України, у відповідності до якої зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що представнику
підприємства облспоживспілки «Конотопський ринок» - директору Підприємства
ОСОБА_3, а також підприємцю ОСОБА_1, яка на час укладення спірного Договору
одночасно обіймала посади заступника директора, бухгалтера та касира
„Покупця" було достовірно відомо, що Покупець не має можливості в повному
обсязі виконати умови пункту 2.4. Договору щодо
перерахування   535500,00 грн.   авансу,
оскільки   на  день
його   укладення   в розпорядженні Покупця було лише 282663,00
грн., які знаходилися на рахунку.

Таким чином, внаслідок
укладення     представником     Підприємства     облспоживспілки «Конотопський ринок» -
директором  ОСОБА_3,  з
перевищенням  наданих Статутом та
законом повноважень, і без наміру сторін щодо настання реальних правових
наслідків, що обумовлені ним, підприємець ОСОБА_1 отримала незаконно кошти у
розмірі 270000 грн.

Слід зазначити, що згідно постанови заступника прокурора Сумської
області від 06.07.2007р. про порушення стосовно директора Підприємства
облспоживспілки «Конотопський ринок»
ОСОБА_3 кримінальної справи № 0780061 за ознаками злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 365 КК України, перераховані 270 000,00 грн. на рахунок підприємця
ОСОБА_1, остання використала за власним розсудом. На час  перевірки умови договору від 05.05.07р. не
виконані.

Зважаючи на такі встановлені судом першої інстанції обставини,
слід  вважати, що директор Підприємства
ОСОБА_3, та підприємець ОСОБА_1 знали про неможливість настання реальних
правових наслідків, що обумовлювалися укладеним між ними Договором постачання
продукції та свідомо допускали це.

Згідно частини 3 ст.92 Цивільного кодексу України у відносинах з
третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не
має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

У відповідності до ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків, здійснює їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені
зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, та не
перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження
повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім
випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, керівник підприємства ОСОБА_3, укладаючи оспорюваний
договір постачання продукції, вартість якого складала 765000,00 грн., діяв  з
перевищенням   наданих  йому
п.6.4.3   Статуту   повноважень
та  з порушенням вимог ст.92
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може
суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

А за таких обставин, місцевий господарський суд в своєму рішенні
обґрунтовано дійшов висновку щодо визнання недійсним з моменту його укладення
договору постачання продукції б/н від 05.05.2007р. між Підприємством
облспоживспілки Конотопський ринок та Приватним підприємцем ОСОБА_1 та
зобов'язання приватного підприємця ОСОБА_1 повернути підприємству
облспоживспілки Конотопський ринок сплачений аванс у сумі 270 000 грн.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об*єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає посилання представника ПП ОСОБА_1 під час
судового розгляду на неналежність позивача та заміну його належним, тобто
Підприємством облспоживспілки «Конотопський ринок», необґрунтованим та
безпідставним, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо  недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована  особа  заперечує
його дійсність на підставах,  встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

В даному випадку такою заінтересованою стороною є позивач - Сумська
обласна спілка споживчих товариств, яка є, відповідно до п. 1.1 Статуту
Підприємства, власником всього майна Підприємства облспоживспілки «Конотопський
ринок».

При таких обставинах, наведені в апеляційній скарзі доводи другого
відповідача, ґрунтуються лише на міркування та припущеннях, та не підтверджені
ні документальними доказами, ні матеріальними нормами права, а тому колегія
суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги про визнання недійсним з моменту його укладення договору
постачання продукції від 05.05.2007р. між першим відповідачем та другим
відповідачем і зобов'язання приватного підприємця ОСОБА_1 повернути
підприємству облспоживспілки «Конотопський ринок» сплачений аванс у сумі 270
000 грн.  підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга другого відповідача позбавлена
фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення
господарського суду Сумської області від 03.07.2007 року по справі № 8/238-07
прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з
яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою
для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, ч. 3 ст. 215
Цивільного кодексу України, ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст.
ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 03.07.2007р. по
справі                  № 8/238-07
залишити без змін.

Головуючий суддя
Демченко В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.