ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.07.07                                                                                           Справа  № 4/1568-27/229

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                                        Кордюк Г.Т.

суддів                                                                              Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш», м.Львів.

на рішення господарського суду Львівської  області від 28.09.2006 року

у справі №4/1568-27/229

за позовом: ТзОВ «Гама-Техніка Лтд»,м.Хмельницький.

до відповідача: ТзОВ Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш», м.Львів.

Про стягнення 7133,47 грн.

За участю представників: (довіреність у матеріалах справи)

від позивача: не з»явився

від відповідача: Кордонець М.Г.- представник.

Роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Від здійснення технічної фіксації судового процесу  представник сторони відмовився.

Рішенням господарського суду Львівської області  від 28.09.2006 р.  у справі №4/1568-27/229  позовні вимоги ТзОВ «Гама-Техніка Лтд», м.Хмельницький про стягнення 7133,47 грн. задоволено частково, стягнено з ТзОВ Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш»,м.Львів 3234,66 грн. пені, 2135,58 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в розмірі 945,40 грн., 600 грн. витрата на оплату юридичних послуг, відшкодовано судові витрати, у стягненні 1172,88 грн. пені та 900 грн. витрат на оплату юридичних послуг- відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не пропущено  строк позовної давності   в частині вимог про стягнення   пені,  яка нарахована у відповідності  до положень ст.232 ГК України, інфляційні втрати та відсотки річних  підлягають стягненню на підставі положень ст.625 ЦК України.У стягненні 1172,88 грн. пені суд відмовив в зв»язку з нарахуванням  цієї суми штрафних санкцій поза шестимісячним строком, встановленим п.6 ст.232 ГК України.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати частково, а саме в частині задоволення позову, і прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з наступних  підстав:

-  висновки господарського суду  щодо стягнення пені є необґрунтованими, оскільки взято до уваги акт прийому-здачі робіт по реконструкції покрівлі-виробничого корпусу та адміністративних приміщень без номера та дати, де не зафіксовано будь-яких грошових зобов»язань сторін по договору;

- пеня, позивачем обчислюється за період з 05.11.2005 року по 17.07.2006 року, тобто, днем виникнення права на позов є 05 листопада 2005 року, а позивач звернувся до суду із позовом лише у липні 2006 року, у зв'язку із чим має місце пропуск шестимісячного строку. Невірним є покликання суду на положення статі 258 ЦК України, оскільки до даних правовідносин, як було зазначено вище, слід застосувати положення норм ГК України.

- стаття 625 ЦК України не може бути застосована і з тих підстав, що відповідачем не було здійснено прострочення виконання грошового зобов'язання, через неналежне виконання зобов'язань за договором зі сторони позивача.

- стаття 44 ГПК України  передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатом, а не будь-яким представником.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши наявні матеріали справи, Львівський  апеляційний господарський суд  вважає, що апеляційна скарга  підлягає до задоволення , виходячи з наступного:

У справі сторонами укладено договір підряду №2508 від 25.08.2005р. відповідно до п.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботу по реконструкції покрівлі виробничого приміщення, розташованого за адресою: Львівська область, м.Дубляни, вул.Львівська 16, обсяги та характер якої вказані у проектно-кошторисній документації у відповідності до умов даного договору, а замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Пунктом 7.3 договору сторони обумовили відповідальність замовника у вигляді стягнення пені за невиконання  п.2.3 договору, а саме  за неоплату  протягом п»яти банківських днів  з дня підписання  акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні  встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає  виконанню у цей строк (термін).

Строк зобов»язання  по оплаті за виконані роботи  сторони встановили  в п.2.3 договору.

Порушення зобов»язання  є його невиконання  або виконання  з порушенням умов , визначених  змістом зобов»язання  (неналежне виконання) ст.610 ЦК України.

У разі порушення збов»язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України), зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання  зобов»язання  або не виконав його у строк встановлений  договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Як вбачається із умов договору, зобов»язання  по оплаті за виконані роботи проводиться замовником протягом 5 (п»яти) банківських днів з дня  підписання кожного акту  здачі-приймання робіт (п.2.3 договору).

Рішенням господарського суду Львівської області  від 3.05.2007р. у справі №4471-676 (4332-2442) (новий розгляд справи) між тими ж сторонами по іншому спору, а саме стягнення заборгованості  за виконані  по договору №2508 від 25.08.2005р. роботи, встановлено, що акти приймання-передачі робіт (форма КБ-2в) сторонами не підписано.

Відповідно до ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи, що момент оплати замовником  виконаних робіт, залежить від дати підписання актів виконаних робіт, а такі сторонами  не підписано, а тому в силу ст.612 ЦК України, боржник не вважається таким, що не виконав своє зобов»язання  по оплаті в строк встановлений договором, тобто таким, що прострочив виконання грошового зобов»язання, а тому правові наслідки, як сплата пені на підставі п.7.3 договору, три проценти річних, інфляційні на підставі ст.625 ЦК України не  підлягають до застосування. Вимоги безпідставні, до задоволення не підлягають.

Місцевий господарський суд на дану обставину уваги не звернув, прийняв рішення при неповному з»ясуванні всіх  обставин справи, висновок  щодо прострочення  боржника зроблено при неповному з»ясуванні  всіх обставин справи, що є підставою для скасування рішення суду (ст.104 ГПК України).

Керуючись ст.ст.99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш», м.Львів  задоволити.

2.          Рішення господарського суду Львівської області від 28.09.2006р. у справі №4/1568-27/229 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3.          Стягнути   з ТзОВ «Гама-Техніка Лтд»,м.Хмельницький на користь ТзОВ Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш», м.Львів 51 грн. держмита за розгляд  апеляційної скарги.

4.          Доручити місцевому господарському суду  видати відповідний наказ.

5.          Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд

Головуючий-суддя                                                                                          Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                      Мурська  Х.В.