СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.07.07                                                                                 Справа № 18/229пн-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська фірма «Силует», м. Луганськ

до  державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська, м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  – Головне управління Державного казначейства України в Луганській області, м. Луганськ

про визнання недійсними рішень

при секретарі Герасименко Р.В.

за участю представників:

від позивача:               Цукер І.Б. за дов. від 15.01.2007;

від відповідача:          Комарова Г.О. за дов. від 11.06.2007;

від 3-ї особи:                    не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання органу державного казначейства (третій особі) висновку із зазначенням суми податку на додану (336721 грн.), яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України;

-          про спонукання відповідача надати третій особі висновок із зазначенням суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню (336721 грн.).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач повинен був в строк до 01.02.2007 надати 3-й особі висновок із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету, однак, відповідач у вказаний строк висновку не надав.

Відповідач та 3-тя особа проти позову заперечують посилаючись на його необґрунтованість.

Заявою від 02.07.2007 позивач відмовився від позову в частині вимог про спонукання відповідача надати третій особі висновок із зазначенням суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню (336721 грн.).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та 3-ї особи, суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Луганської області від 10.11.2006 по справі № 9/723н-ад, яка набрала законної сили з 15.01.2007, з Державного бюджету України на користь позивача була стягнута бюджетна заборгованість з податку на додану вартість в сумі 336721 грн. за період: серпень 2005 р. –січень 2006 р.

Позивач вказав, що на підставі пп. 7.7.8. п. 7.8. ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість»відповідач був зобов’язаний в строк до 01.02.2007 надати 3-й особі висновок із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету, однак, відповідач у вказаний строк вказаного висновку не надав.

На підставі викладеного позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання органу державного казначейства (третій особі) висновку із зазначенням суми податку на додану (336721 грн.), яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України;

-          про спонукання відповідача надати третій особі висновок із зазначенням суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню (336721 грн.).

Відповідач та 3-тя особа проти позову заперечують посилаючись на його необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно п. 3.1. Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України та Державного казначейства України в процесі судового розгляду та виконання рішень суду щодо безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються надходження Державного бюджету України з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державного казначейства України, Державної податкової адміністрації України від 27.04.2004 № 82/245 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.2004 за № 645/9244, у разі надходження до органів Державного казначейства України оригіналу виконавчого документа (наказу суду), який свідчить про набрання рішенням законної сили, його копія не пізніше наступного робочого дня після його одержання передається до податкового органу для забезпечення повноти контролю за правильністю відшкодування та формування довідки щодо залишку невідшкодованого податку за звітний період за формою, установленою додатком 3.

Податковий орган протягом п'яти робочих днів після одержання копії виконавчого документа (наказу суду) направляє органу Державного казначейства України довідку щодо залишку сум невідшкодованого податку за звітний період (п. 3.2. Порядку).

У разі ненадходження до органу Державного казначейства України протягом п'яти днів довідки щодо залишку сум невідшкодованого податку за звітний період Державне казначейство України на підставі оригіналу виконавчого документа (наказу суду), рішень, ухвал, постанов суду (за відсутності обставин, які зумовлюють зупинення виконання рішення) своїми платіжними дорученнями перераховує кошти з рахунку обліку доходів державного бюджету на рахунок платника податків, указаний у виконавчому документі (наказі суду).

Відповідно до п. 4.1. Порядку відшкодування податку на додану вартість затвердженого наказом Державної податкової адміністрації, Державного казначейства України від 02.07.1997 № 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21.05.2001 № 200/86) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.062001 за № 489/5680, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

Якщо рішення арбітражного суду щодо відшкодування з державного бюджету суми ПДВ або відсотків за бюджетною заборгованістю за несвоєчасно відшкодовані суми надходять до органів Держказначейства, то для забезпечення повноти контролю за правильністю відшкодування з бюджету сум ПДВ не пізніше наступного дня після одержання його копія передається до податкового органу для формування висновку в загальному порядку в п'ятиденний термін з дати надходження до податкового органу (абз. 2 п. 4.2. Порядку).

Таким чином, право позивача на відшкодування з державного бюджету суми ПДВ за рішенням суду взагалі не пов’язано з наявністю або відсутністю висновку (довідки) відповідача, так як таке відшкодування проводиться саме за рішенням суду.

Тобто для позивача немає значення чи направлені органам Державного казначейства  висновок або довідка відповідача про відшкодування ПДВ; відшкодування проводиться і без наявності цих документів.

У зазначених Порядках платники податку не вважаються суб'єктами відносин, що виникають з приводу надання висновку про суми відшкодування ПДВ, оскільки згідно з цими Порядками такі висновок або довідка надаються органом державної податкової служби органу Держказначейства, а не платнику податку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі  законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До  адміністративних  судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,  дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,   коли   щодо   таких   рішень,   дій  чи  бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено  інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Однак, у даному випадку позивач оскаржив до суду бездіяльність відповідача (щодо ненадання висновку про відшкодування ПДВ), яка взагалі його не стосується;  не порушує та не може порушувати його права та інтереси.

Крім того, 28.02.2007 відповідач направив третій особі довідку про розмір невідшкодованої суми ПДВ, як це передбачено Порядком взаємодії між органами державної податкової служби України та Державного казначейства України в процесі судового розгляду та виконання рішень суду щодо безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються надходження Державного бюджету України з податку на додану вартість, затвердженим наказом Державного казначейства України, Державної податкової адміністрації України від 27.04.2004 № 82/245 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.05.2004 за № 645/9244.

Також, позивач не обґрунтував своїх доводів, щодо необхідності направлення відповідачем висновку третій особі саме в строк до 01.02.2007.

На час розгляду справи позивачу вже відшкодована бюджетна заборгованість з податку на додану вартість в сумі 336721 грн., що визнано позивачем.

За таких обставин, в позові про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання третій особі висновку із зазначенням суми податку на додану вартість (336721 грн.), яка підлягала поверненню позивачу з Державного бюджету України, слід відмовити в зв’язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Заявою від 02.07.2007 позивач відмовився від позову в частині вимог про спонукання відповідача надати третій особі висновок із зазначенням суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню (336721 грн.).

Заява відповідача про часткову відмову від позову прийнята судом.

Позивачу судом роз’яснено наслідки цієї процесуальної дії.

За таких обставин, справа, у часині вимог про спонукання відповідача надати висновок, із зазначенням суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню, підлягає закриттю.

Відповідно до ст. ст. 87, 94 КАС України витрати на державне мито в сумі 3,40 грн. покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, п. 2 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Відмовити в позові в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська щодо ненадання органу Державного казначейства висновку із зазначенням суми податку на додану вартість (336721 грн.), яка підлягала поверненню позивачу з державного бюджету України.

2.          В решті позову провадження у справі закрити.

3.          Судові витрати покласти на позивача.

02 липня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 09 липня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана сторонами протягом 10 днів з 30 травня 2007 р. до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                 В.В. Корнієнко