ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.

№ Б-31/17-07

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                       Ткаченко
Н.Г.

Суддів  -
Заріцької А.О.

Панової І.Ю.

За участю : представника  Лозівської ОДПІ -Горбенка С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції  у Харківській
області

на
ухвалу господарського суду Харківської
області від 12.01.2007 р. та постанову Харківського  апеляційного господарського суду від            02.04.2007 р. по справі №
Б-31/17-07 за заявою  Лозівської
об'єднаної державної податкової інспекції
до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 про банкрутство, -

В С Т А Н О В И
В:

Кредитор - Лозівська ОДПІ у Харківській
області 29 грудня 2006 р.  звернувся з
заявою до господарського суду про порушення провадження по справі про
банкрутство  СПД ОСОБА_1, внаслідок його  фінансової неспроможності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.01.2007 р. /суддя Пуль О.А./ заяву Лозівської ОДПІ у
Харківській області повернуто без розгляду на підставі абз.3, 6 ст.9 Закону
України  “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.63 ГПК України.

Постановою   Харківського
апеляційного господарського суду від 02 квітня 2007 р. по справі
№Б-31/17-07  /колегія суддів у
складі:                      Погребняк
В.Я., Гончар Т.В., Істоміна О.А./  ухвалу
господарського суду Харківської області
від 12.01.2007 р.  залишено без
змін, а апеляційну скаргу Лозівської ОДПІ у Харківській області без
задоволення.

В касаційній скарзі кредитор
-Лозівська об'єднана державна податкова інспекція у Харківській області  просить скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 12.01.2007 р. та постанову Харківського  апеляційного господарського суду від  02.04.2007 р.,  посилаючись на те, що оскаржувані судові
рішення постановлені судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням норм
матеріального та процесуального права, справу направити до господарського суду
першої інстанції  для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г.,  пояснення представника  кредитора, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає  задоволенню
з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи,  Лозівської ОДПІ у Харківській
області було подано заяву про визнання банкрутом  СПД ОСОБА_1
на підставі ст. 52 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, як відсутнього боржника.

Відповідно до ст.52 Закону
України  “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у разі, якщо
громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи
відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року
до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява
про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана
кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання
зобов'язань.

Ухвала господарського суду першої
інстанції  та апеляційна  постанова мотивовані тим, що в порушення
вимог Закону України  “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ініціюючий кредитор не
надав суду докази доказів вжиття заходів по отриманню зазначеної в заяві
заборгованості в установленому порядку, доказів фактичного припинення боржником
своєї діяльності, доказів неможливості встановити місцезнаходження  керівних органів боржника, довідки
реєструючого органу  про відсутність  боржника за його місцезнаходженням,
документів органу зв'язку про неможливість вручення кореспонденції боржнику, за
його юридичною чи поштовою (фактичною) адресою.

Згідно зі ст.17 Закону України “Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, який набув
чинності  з 01.07.2004 р., в Єдиному
державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу,
а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст.18
вищезазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню  до Єдиного державного реєстру,  не були до нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою.

Даний  Закон також визначає порядок внесення до
Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її  місцезнаходженням.

Кредитором -Лозівською ОДПІ у
Харківській області  не надано суду
доказів щодо  наявності чи
відсутності  в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи боржника за її місцезнаходженням,
відповідно до вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців”.

Крім того, згідно з п.10 ст. 7
Закону України  “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” до заяви кредитора -
органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють
контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів
(обов'язкових платежів), додаються докази вжиття заходів по отриманню
заборгованості по обов'язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Лозівською ОДПІ у Харківській
області не надано суду доказів того, що всі заходи, передбачені законом,  по стягненню заборгованості  з боржника -СПД ОСОБА_1   перед бюджетом, вичерпано.

Відповідно до п.3 ст.63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів,
що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Господарські суди попередніх
інстанцій, дійшли до обгрунтованого висновку, що  підстав для прийняття заяви та порушення
справи про банкрутство на підставі ст.52 Закону України  “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”, не вбачається, а
отже,  заява кредитора Лозівської
ОДПІ  у Харківській області підлягає
поверненню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвала господарського суду Харківської  області від 12.01.2007 р. та постанова
Харківського  апеляційного господарського
суду від  02.04.2007 р. по справі №
Б-31/17-07 постановлені у відповідності до вимог закону та фактичних обставин
справи і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваних судових
рішеннях.

На підставі викладеного та керуючись ст.52
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”,   ст. ст. 1115,
1117 - 1119, 11111 - 11113    ГПК
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції  у
Харківській області  залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської
області від 12.01.2007 р. та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від
02.04.2007 р. по справі № Б-31/17-07
залишити без змін.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді  -
Заріцька А.О.

Панова І.Ю.