ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.09.07                                                                                           Справа№ 3/270А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом  ТзОВ „Юрок Плюс”, м.Львів

до  відповідача : ДПІ у Шевченківському районі м.Львова

до відповідача-2 : Головне управління державного казначейства України у Львівській області в особі управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова

Про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0/2520 від 05.02.2007 року  та стягнення з державного бюджету 199124,10 грн.

За участю представників:

Від  позивача: Потинський А.М.-представник

Від  відповідача-1:  Мельничук В.А. –представник

Від відповідача-2 : не з’явився

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: Подано позов ТзОВ „Юрок Плюс” до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова та Головного управління державного казначейства України у Львівській області в особі управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0/2520 від 05.02.2007 року  та стягнення з державного бюджету 199124,10 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, матеріалах справи  та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач-1 позов не визнає з підстав і мотивів викладених у відзиві на позов.

Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова у своєму відзиві повідомило, що не несе відповідальності за діяльність органів стягнення, уповноважених видавати розпорядчі документи на проведення стягнення з державного бюджету і здійснює відшкодування податку на додану вартість з бюджету за висновками податкових органів або за рішенням суду.

В судовому засіданні 18.09.2007 року  оголошувалась перерва до 20.09.2007 року.

Повний текст рішення виготовлений  , підписаний  та оголошений 20.09.2007 року.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

В період з 29.12.2006 року по 19.01.2007 року ДПІ у Шевченківському районі м.Львова проводилась виїзна позапланова перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок за період: листопад 2006 року. За результатами перевірки складено Акт №138/389/23-031/30994872 від 24.01.2007р. На підставі зазначеного Акту було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/2520 від 05.02.2007 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі  199124,10 грн.

Своє рішення податковий орган мотивує тим, що в порушення п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТзОВ „Юрок Плюс” в декларації за листопад 2006р. завищило суму бюджетного відшкодування на 199124,10 грн.

ТзОВ „Юрок Плюс” не погоджується із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою його оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов  обґрунтований і підлягає до задоволення.

При  прийнятті  рішення,  суд  виходив  з наступного :

Відповідно до п.п 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до податкового кредиту, згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 зазначеного Закону, суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Положеннями п.п.7.7.4 п.7.7. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається в податковій декларації. При цьому платник податку в п’ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру. До декларації додається розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Суд приходить до висновку, що вказані норми були повністю дотримані позивачем: декларація з ПДВ із зазначенням суми бюджетного відшкодування за листопад  2006 р. була подана до податкового органу з розрахунком відшкодування.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2006р. ТзОВ „Юрок Плюс” подало до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова податкову декларацію з ПДВ за листопад 2006р. №29494 в якій вказало суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на банківський рахунок підприємства у розмірі 493014,00грн.

Підпунктом 7.7.5. п.7.7. ст. 7 Закону „Про податок на додану вартість” передбачено обов’язок податкового органу провести перевірку даних, зазначених платником у декларації та у п’ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми , що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В результаті проведеної ДПІ у Шевченківському районі м.Львова позапланової виїзної перевірки ТзОВ „Юрок Плюс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок за період: листопад 2006р., податковою інспекцією встановлено порушення позивачем  пп..7.7.1 пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України '' Про податок на додану вартість " від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) якими передбачено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення, розрахованого згідно з підпунктом 7.7.1 вищевказаного Закону, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). На думку податкової інспекції, ТзОВ „Юрок Плюс” в декларації за листопад 2006 року завищило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 199124,00 грн., включивши в рядок 25.1 (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку) суму 493014,00 грн. яка фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді, не враховуючи розміру суми податкового кредиту попереднього податкового періоду.

Доводи податкової інспекції необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

В  акті перевірки Відповідач встановлює невідповідність сум ПДВ, які підлягають бюджетному відшкодуванню  даними платника і даними перевірки, не обґрунтовуючи з чого виникла така розбіжність. Як зазначено податковою інспекцією на сторінці 16 акту перевірки  №138/389/23-031/30994872 від 24.01.2007р. «дані розрахунку суми бюджетного відшкодування»(а.с.18) сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)  складає 293889,90 грн.

Висновки податкової інспекції щодо завищення ТзОВ „Юрок Плюс” суми бюджетного відшкодування , викладені в акті перевірки, ґрунтуються виключно на суб’єктивних припущеннях перевіряючи, не підтверджуються жодними доказами та суперечать податковим деклараціям і платіжним дорученням, які були представлені Позивачем для перевірки. В акті перевірки відображені необґрунтовані дані, а також суб’єктивні припущення перевіряючих, які не мають підтверджених доказів, що є порушенням п.2.3.4. «Порядку оформлення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства”, зареєстрованого в Мін’юсті 25.08.2005р за №925/11205, ст. 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та ст.19 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом жовтня 2006 року ТзОВ „Юрок Плюс” шляхом перерахування коштів на поточні рахунки фактично сплатив своїм контрагентам у ціні придбаних товарів і послуг ПДВ у сумі 493014,00грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, платіжними дорученнями та податковими накладним на загальну суму 493014,00грн. (а.с.49-312).

Відповідно  до ч. а) пп. 7,7.2. Закону України «Про податок па додану вартість»бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення ПДВ (розраховане згідно з підпунктом 7.7.1), яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Положеннями пп. 7.7.1. Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено - сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7-7.1 цього пункту - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з податкової декларації за звітний період (листопад 2006 року) ТзОВ „Юрок Плюс” (а.с.167), розрахунку суми бюджетного відшкодування та акту перевірки, різниця між сумою податкового зобов’язання звітного періоду - 5717,00грн (рядок 9 декларації) та сумою податкового кредиту 715455,00 грн. (рядок 17 декларації) і складає  - 721172,00 грн.(рядок 18.2 декларації) і має  від'ємне значення.

Відповідно до ч. а) пп. 7,7.2. Закону України «Про податок па додану вартість»бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення ПДВ  фактично сплаченого позивачем у попередньому звітному періоді. Як вже зазначалося раніше, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, платіжними дорученнями, податковими накладним (а.с.49-165,195-312) сума фактично сплаченого позивачем у жовтні 2006 року ПДВ складає 493014,00 грн.

Таким чином, оскільки сума ПДВ 493014,00грн., фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) (позивачем) у попередньому податковому періоді (жовтень 2006р.) постачальникам таких товарів (послуг) є меншою від від'ємного значення ПДВ за листопад 2006р. (721172,00 грн.), розрахованого згідно з підпунктом 7.7.1 Закону України «Про податок на додану вартість», то ТзОВ „Юрок Плюс” правильно визначено суму ПДВ  493014,00грн, що підлягає бюджетному відшкодуванню  за листопад 2006 року.

Аналогічною є позиція  ДПА України, викладена в  Наказі ДПА України №166 від 30,05.1997р. «Про затвердження форми податкової декларації та порядку її заповнення і подання». Згідно п. 5.12 зазначеного Наказу №166, якщо в наступному (після попереднього) звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення, то платником податку разом з податковою декларацією подається Розрахунок суми бюджетного відшкодування. Відповідно до п. 5.12.2 Наказу ДПА України №166 від 30.05.1997р. бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідач стверджує, що сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за листопад 2007 року повинна бути розрахована із сум податкового кредиту попереднього періоду ( рядок 17 декларації з ПДВ) та сум фактично сплачених у тому ж попередньому податковому періоді (  відзив а.с.35-36).

Однак, такі доводи відповідача необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду, оскільки законодавець не ставить в залежність розмір ПДВ, що підлягає відшкодуванню у звітному податковому періоді  від значення рядка 17 податкової декларації попереднього звітного періоду. Крім того, незрозумілою є позиція податкової інспекції, щодо зменшення розміру бюджетного відшкодування з посиланням на попередній податковий період, оскільки як у жовтні 2006 року ( сума податкового кредиту – 609458 грн.) так і у листопаді 2006 року (сума податкового кредиту 715455 грн. ) сума податкового кредиту є більшою заявленого розміру бюджетного відшкодування (493014 грн.) .

Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2007 року (а.с.37-38) ,оскільки ,як вбачається із тексту ухвали, при здійсненні розрахунку суми бюджетного відшкодування судом бралося до уваги від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту попереднього податкового кредиту, оскільки різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту звітного податкового періоду мала позитивне значення. В даному випадку, як у попередньому податковому періоді, так і у звітному податковому  різниця між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту має стале від’ємне значення.

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним податкового повідомлення-рішення № /0/2520 від 05.02.2007 року, що є підставою для задоволення позовних вимог ТзОВ „Юрок Плюс”.

Судові витрати, за згодою сторін, покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 21, 69, 70, 71,160-163, 167 КАС України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м.Львова № /0/2520 від 05.02.2007 року.

3.          стягнути з державного бюджету України на користь ТзОВ „Юрок Плюс” суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 199124,10 грн.

4.Судові витрати покласти на позивача.

4. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 20.09.2007р.

Суддя