ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2007 р.
справа № 20-7/248

За позовом:          Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком

(01030, м. Київ, вул. Т. Шевченка, 18)

в особі Севастопольської філії

(99011, м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

до відповідача:          Військової частини А 0235 Міністерства Оборони України

(99007, м. Севастополь, вул. Соловйова, 1)

про          стягнення заборгованості  в сумі 3683,66 грн., з яких: 3655,68 грн. –основний борг, 14,66 грн. - індекс інфляції, 13,32 грн. - 3 % річних,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Михайлюк Ю.В., представник, довіреність серії № 3783 від 16.12.2005;

від відповідача:          - Парначов Я.В., помічник командира частини з правової допомоги (юрисконсульт), довіреність б/н від 01.08.2007,

Суть спору:

02.08.2007 (вх.№1976) Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Військової частини А 0235 Міністерства Оборони України про стягнення заборгованості  в сумі 3683,66 грн., з яких: 3655,68 грн. –основний борг, 14,66 грн. - індекс інфляції, 13,32 грн. - 3 % річних, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, статтю 36 Закону України „Про телекомунікації”.

Ухвалою суду від 06.08.2007 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Відповідач в відзиві на позов (вх.№27653) позовні вимоги в сумі 3683,66 грн. визнав повністю, пояснив виникнення заборгованості відсутністю кошторису, надавши Акт звірки від 09.07.2007, оформлений та підписаний Відповідачем та Позивачем у встановленому законом порядку, згідно з яким заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 3683,66 грн. (арк.с.25-28).

Рішення приймається в порядку статей 22, 78 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими відповідач має право визнати позов повністю або частково; господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси; у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

14.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” в особі заступника директора Севастопольської філії (Підприємство зв’язку) та Військовою частиною А 0235 Міністерства Оборони України в особі командира (Споживач) укладено Типовий Договір №2801 про надання послуг електрозв’язку, згідно з умовами якого Підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку згідно з Додатком № 1 та платні послуги, перераховані в Додатку № 2, Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (пункти 1.1, 3.2.8. Договору) (арк.с.10-15).

Спір виник в зв’язку з тим, що відповідач не виконав своєчасно та в повному обсязі свої зобов’язання по оплаті отриманих послуг електрозв’язку за договором № 2801, у зв’язку з чим його заборгованість перед позивачем за період з січня по травень 2007 року за надані послуги склала 3655,68 грн., яка підлягає стягненню.

Правовідносини сторін регулюються статтею 36 Закону України “Про телекомунікації”, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 36 Закону України “Про телекомунікації”, споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Сплата споживачем пені, правомірне припинення чи скорочення оператором, провайдером переліку телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги.

У разі виявлення пошкодження телекомунікаційної мережі, що сталося з вини споживача, усі витрати оператора телекомунікацій на усунення пошкодження, а також відшкодування інших збитків (у тому числі нестриманий прибуток) покладаються на споживача.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом №3.2-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов’язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Позивачем обґрунтовано нараховано на суму простроченої заборгованості індекс інфляції в розмірі 14,66 грн. та 3% річних в розмірі 13,32 грн., які також підлягають стягненню повністю.

Заборгованість підтверджується матеріалами справи та не заперечуються відповідачем.

Суд приймає визнання відповідачем позову, так як дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Все вище перелічене дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними  засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При викладених обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд покладає на відповідача, відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 36 Закону України “Про телекомунікації”, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, статтями 22, 33, 34, 44, 49, 78, 82-85  Господарського процесуального кодексу України,  суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Військової частини А 0235 Міністерства Оборони України (99007, м. Севастополь, вул. Соловйова, 1, ідентифікаційний код 08373597, п/р 0019 в УДК, МФО 824509) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011, м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15, ідентифікаційний код 01190103, п/р 2600418 в СФ АППБ “Аваль”, МФО 324504) 3655,68 грн. основного боргу, 13,32 грн. - 3% річних, 14,66 грн. –індексу інфляції, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі.

Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                       Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано,

в порядку ст. 84 ГПК України

27.08.2007