ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.07 р.                                                                               Справа № 12/265пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

присекретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Рубцов А.А.

від відповідача – Кочеткова В.В.

від третьої особи -  Манько Р.М.

розглянув   у   відкритому судовому засіданні справу за позовом Донецького юридичного інституту Луганського Державного університету внутрішніх справ м. Донецьк

до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос-2” м. Донецьк

про  визнання недійсним технічного паспорту на будівлю.

СУТЬ СПОРУ

Донецький юридичний інститут Луганського Державного університету внутрішніх справ м. Донецьк звернувся до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос-2” м. Донецьк про визнання недійсним технічного паспорту, виконаного  Комунальним підприємством  БТІ.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на обставини та документи, які підтверджують, що спірний об'єкт обліковується на їхньому балансі, відсутність документів, які підтверджують передачу вказаного об'єкта третім особам або до комунальної власності.

Відповідач проти позову заперечував, просив провадження по справі припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Третя особа також просила провадження по справі припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

У жовтні 2006 року Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації  м. Донецька було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок літ А-1, автомайстерні, які розташовані по вул. Горностаєвська 1а. В технічному паспорті зазначено, що будівля зареєстрована за ТОВ “Лотос-2”. Посилання на розмір частки та номер документу, що підтверджують право власності відсутнє.

Позивач просить суд визнати недійсним вище зазначений технічний паспорт.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає наступні способи захисту цивільних прав та інтересів судом:

- визнання права

- визнання правочину недійсним

- припинення дії яка порушує право

-  відновлення становище, яке існувало до порушення

-  примусове виконання обов'язку в натурі

-  зміна правовідношення

-  припинення правовідношення

-  відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди

-  відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди

- визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, інших посадових  і службових осіб .

Технічний паспорт, за своєю правовою природою не є правочином або актом . Вказаний документ сам по собі не породжує ні яких прав та обов'язків, а також не є правовстановлюючим документом , на підставі якого підтверджується право власності на об'єкт нерухомості за певною юридичною або фізичною особою.

Тому, на думку суду, позивач, вимагаючи визнання технічного паспорту недійсним, не правильно обрав спосіб захисту свого права.

За таких обставин суд в задоволені позовних вимог відмовляє.

Щодо забезпечення позову  шляхом накладання арешту на спірний об'єкт, то суд зазначає наступне.  Позивачем заявлена позовна вимога яка носить не майновий характер. Предметом даного спору не є об'єкт нерухомості, а лише технічна документація. Відповідно до приписів ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони або з власної ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В даному випадку позивачем при подачі позову не доведено, що   не накладання арешту на будівлю призведе до неможливості виконати рішення суду з позовною вимоги немайнового характеру, а тому клопотання судом не було задоволено.

Судові витрати покласти на позивача

На підставі ст. 16 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні

Суддя                                                                         Склярук О.І.