ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 вересня 2007 р.

№ 12/63пд

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

С. Шевчук, С. Владимиренко,  І. Воліка - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Суб'єкта підприємницької
діяльності (СПД) -
фізичної особи ОСОБА_1.

на постанову

від 12.06.2007 року

Луганського апеляційного
господарського суду

у справі

№ 12/63пд

за позовом

СПД -фізичної особи ОСОБА_1.

до

Дочірнього підприємства (ДП)
"Центральний ринок міста Сєвєродонецька" Луганської обласної спілки
споживчих товариств

про

визнання договору надання
торгівельних місць № НОМЕР_1року недійсним та стягнення сплачених за
договором № НОМЕР_1року коштів у розмірі 1 061,05 грн.; визнання укладеною
угоди про інвестування цілісної металевої споруди, визначення частки майна у
спільній частковій власності та визнання права власності на частку цілісної
металевої споруди; зобов'язання до укладення договору оренди торгового місця
з урахуванням інвестицій

В С Т А Н О В
И В:

Подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок
державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а
також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до
господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання
заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру
-50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Статтею 58 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими
доказами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві
або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами
виникнення, державне мито сплачується як за подання однієї заяви
нематеріального характеру.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, в позовній заяві СПД -фізичної особи ОСОБА_1. об'єднано декілька вимог
немайнового характеру, що не зв'язані між собою, та які умовно поділяються на
групи, в межах яких вимоги є похідними, а саме: 1) визнання договору надання
торгівельних місць № НОМЕР_1року недійсним та застосування реституції
(стягнення сплачених за договором № НОМЕР_1року коштів у розмірі 1 061,05
грн.); 2) визнання укладеною угоди про інвестування цілісної металевої споруди,
визначення частки майна у спільній частковій власності та визнання права власності
на частку цілісної металевої споруди; 3) зобов'язання до укладення договору
оренди торгового місця з урахуванням інвестицій.

Виходячи з вищевикладеного, та
враховуючи оскарження СПД -фізичною особоюОСОБА_1. судових рішень у справі у
справі в повному обсязі, якими у задоволені трьох позовних вимог, що мають
немайновий характер, але не є пов'язаними, відмовлено, то додане скаржником до
касаційної скарги платіжне доручення НОМЕР_3року на суму 94,00 грн. не свідчить
про сплату державного мита у встановленому розмірі, а отже, касаційна скарга
підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1
ст. 1113  Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу СПД -фізичної особи
ОСОБА_1. на постанову Луганського апеляційного господарського суду від
12.06.2007 року у справі № 12/63пд повернути скаржнику.

Видати довідку про повернення з
Державного бюджету України державного мита в сумі 94,00 грн., сплаченого
скаржником за платіжним дорученням НОМЕР_3року.

Судді :
С. Шевчук

С. Владимиренко

І. Волік