ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.08.2007
Справа №2-29/10152-2007А

За позовом - Орендного підприємства „Кримтеплокомуненерго", м. Сімферополь в особі Євпаторійської філії ОП „Кримтеплокомуненерго", м. Євпаторія.

До відповідача – Виконавчого комітету Новоозернівської селищної ради, м. Євпаторія.

Про визнання нечинним рішення.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Готовкіна Т.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Алієва З.І. – представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Давиденко С.Г. – представник, довіреність у справі.

Суть спору: Позивач - Орендне підприємство „Кримтеплокомуненерго" в особі Євпаторійської філії ОП „Кримтеплокомуненерго" звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Виконавчого комітету Новоозернівської селищної ради про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Новоозернівської селищної ради № 72 від 16.05.2007р. «Про визнання виконавця послуг з теплопостачання населенню».

Позовні вимоги мотивує тим, що вищевказані дії та рішення відповідача не ґрунтуються на вимогах Закону України „Про місцеве самоврядування", Закону України „Про житлово-комунальні послуги" та Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 р. N60 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 р. за N 541/10821.

Відповідач у запереченнях на позов, проти викладених у ньому вимог заперечує, посилається на те, що відсутні підстави для визнання спірного рішення нечинним. Крім того, відповідач вважає, що позивач сам порушує закон, оскільки знаходиться у привілейованому положенні.

З'ясувавши можливість врегулювання спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати спір до судового розгляду, у зв’язку з чим на підставі клопотання сторін, суд закінчив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

встановив:

Рішенням виконавчого комітету Новоозернівської селищної ради за № 72 від 16.05.2007р. „Про визначення виконавця послуг теплопостачання населення", відповідач визначив виконавцем послуги централізованого теплопостачання населення та інших споживачів Євпаторійську філію ОП „Кримтеплокомуненерго". Комунальному підприємству «УЮТ-Н» дозволено передати в оренду Євпаторійській філії ОП „Кримтеплокомуненерго" внутрибудинкові мережі теплопостачання, та доручено комунальному підприємству «УЮТ-Н» привести у відповідність договірні відносини з Євпаторійською філією ОП „Кримтеплокомуненерго".

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається зі спірного рішення, воно винесено на виконання п.п. 1 п.4 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пункт 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 р. N 60 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 р. № 541/10821, визначає, що виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення (далі - комунальні послуги) може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

Статтею 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виробник - це суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

З огляду на те, що предметом діяльності ОП „Кримтеплокомуненерго" та його філій, відповідно до довідки статистики, є виробництво та розподілення тепла, монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, виробництво нагрівальних котлів, технічний контроль та аналіз, суд доходить висновку, що позивач та його філії є виробниками житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

В той же час, суд вважає, що визначення їх виконавцем цих послуг не ґрунтується на вимогах законодавства з наступних підстав.

З п. 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді слідує, що виконавцем послуг, зокрема, з централізованого опалення, може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

В свою чергу, згідно з п. 1.3 даного Порядку виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку (в тому числі послуг з централізованого опалення), може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Отже, виходячи з вищевказаних положень законодавства, виконавцем послуг може бути визнано особу за наявності сукупності наступних ознак: особа повинна бути суб'єктом господарювання; предметом її діяльності є надання відповідних житлово-комунальних послуг; ця особа може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; з нею досягнута домовленість про надання таких послуг.

Слід зазначити, що ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", яка визначає обов'язки виконавця послуг, до обов'язків „Виконавця" відносить, в тому числі, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготовку та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; проведення підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розгляд претензій та скарг споживачів, утримання в належному технічному стані та здійснення технічного обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством та ін.

В той же час, п.п. 31, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі послуги), визначають, що саме виконавець має право доступу, у тому числі несанкціонованого, в приміщення споживача для ліквідації аварій відповідно до встановленого законом порядку та інші права відповідно до законодавства, а також зобов'язаний контролювати установлені міжповерхові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, а також виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства.

Такі функції по обслуговуванню внутрішньобудинкової та квартирної системи ОП „Кримтеплокомуненерго" не здійснює, оскільки законодавством ці обов'язки покладені на балансоутримувачів будинків і споруд.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Крім того, відповідно до вищезазначених Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Таким чином, ОП „Кримтеплокомуненерго", володіючи на умовах договору оренди магістральними тепловими мережами і джерелами теплопостачання (котельні, теплові пункти), є тільки виробником теплової енергії, тобто, виробляє (створює) житлово-комунальні послуги (ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги"), а не надає ці послуги кінцевому споживачу - населенню. Кінцевому споживачу ці послуги надає той суб'єкт, у власності (на балансі) якого знаходяться внутрішньобудинкові мережі.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно зі ст. 1 Закону України „Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

У зв'язку з викладеним, її споживання можливо тільки на підставі договору. У всіх договорах на відпуск теплової енергії вказана межа балансової приналежності (відповідальності), що визначено Типовою формою вказаного договору. Тобто, ОП „Кримтеплокомуненерго" подає теплову енергію до балансової межі житлових будинків, по теплотрасах, що знаходяться на балансі орендного підприємства. Безпосередньо квартиронаймачам і власникам квартир теплова енергія подається по внутрішньобудинкових мережах, які знаходяться на балансі власника будинку або балансоутримувача.

ОП „Кримтеплокомуненерго" не має договорів постачання теплової енергії, укладених безпосередньо з мешканцями житлових будинків, а здійснює постачання теплової енергії у житлові будинки на підставі договорів, укладених з житлово-експлуатаційними організаціями.

З огляду на це, спільним Листом Міністерства палива та енергетики Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства за № 01/32-98/6/15-86 від 04.02.2003р., теплопостачальним організаціям рекомендовано на період внесення змін і доповнень до нормативних документів дотримуватись вимог укладених договорів на постачання теплової енергії.

Відповідач не представив суду жодного доказу того, що між сторонами по справі на договірних засадах була досягнута домовленість про те, що позивач буде виконувати обов'язки виконавця послуг з централізованого опалення в смт. Новоозерне.

Викладене свідчить про те, що ОП „Кримтеплокомуненерго" не може забезпечити виконання всіх обов'язків, передбачених ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", тобто, не відповідає вимогам п. 1.3 Порядку, а тому визначення його чи його філій в якості виконавця послуг суперечить чинному законодавству.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти тільки з підстав, в межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» також передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене, спірне рішення винесено безпідставно, адже не ґрунтується на чинному законодавстві України, а також без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Слід також зазначити, що в даному випадку визначення спірним рішенням Євпаторійської філії ОП „Кримтеплокомуненерго" виконавцем послуг з теплопостачання у житловому фонді тягне за собою покладення на нього додаткових обов'язків, що суперечить ч. 1 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а також ст. 14 ЦК України, відповідно до якої цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства і особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд виходить також з того, що обставини щодо неправомірності визначення виконавцем послуг як ОП „Кримтеплокомуненерго" (головного підприємства), так і Євпаторійської філії ОП „Кримтеплокомуненерго" (відокремленого структурного підрозділу), що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі його функцій (п. 2.2 Положення „Про Євпаторійську філію ОП „Кримтеплокомуненерго", ст. 95 ЦК України), були встановлені наявними в матеріалах справи судовими рішеннями, які набрали законної сили (а.с. 10-18).

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч даній нормі, відповідач будь-яких доказів правомірності своїх дій та свого рішення суду не надав.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 6,80грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 27.08.2007р.

Повний текст постанови виготовлено відповідно до ст. 163 КАС України 31.08.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнання нечинним рішення виконавчого комітету Новоозернівської селищної ради № 72 від 16.05.2007р. «Про визнання виконавця послуг з теплопостачання населенню».

3. Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (АР Крим, м. Євпаторія, вул. Лінійна,10, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд  АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.