ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.
10:50
Справа №  17/601/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача–Черевков М.Ю., довіреність № 49/10 від 09.10.2007 року;

від відповідача –Корінна В.А., довіреність № 183 від 24.04.2007 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/601/07

за позовом приватного підприємства будівельно-монтажної компанії „Оріон-Центр”, м. Миколаїв, вул. Севастопольська, 14, кв. 30,

до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, м. Миколаїв,                        вул. Пушкінська, 69,

про визнання неправомірними дій підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області та зобов”язання відкрити виконавче провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області та зобов”язання відкрити виконавче провадження.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

Відповідно до постанови господарського суду Миколаївської області від 14.06.2006 року по справі № 7/312/06 та ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 01.08.2006 року, з Державного бюджету України на користь ПП МБК „Оріон-Центр” належить стягнути 157 грн. 50 коп.

01.08.2006 року - постанова господарського суду Миколаївської області по справі №7/312/06 від 14.06.2006 року набрала законної сили.

14.08.2006 року - господарським судом Миколаївської області видано виконавчий лист для пред'явлення до виконання.

14.09.2006 року - приватним підприємством будівельно-монтажною компанією «Оріон-Центр»подана заява про відкриття виконавчого провадження до Відповідача в порядку статей 18. 20і Закону України про виконавче провадження. (Додаток №2)

04.10.2006 року - головний державний виконавець Корінна В.А. неправомірно винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та в прийнятті до провадження виконавчого документу мотивуючи свої дії тим, що згідно статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюються органами Державного казначейства, а отже стягувану відмовлено у прийнятті від нього виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

З постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження - погодитися неможна, оскільки приписи статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»не є підставою для застосування пункту 7 статті 26 цього Закону та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Такі доводи Головного державного виконавця стосовно того, що примусове виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюються органами Державного казначейства без участі органів державної виконавчої служби є помилковими, оскільки коло органів та посадових осіб, які здійснюють примусове виконання рішень визначене статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження”, відповідно до якої примусове виконання рішень в Україні покладається виключно на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України „Про державну виконавчу службу” примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби, державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва і Севастополя, державної виконавчої служби у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах, а згідно статті 201 Закону України „Про виконавче провадження” безпосередньо на відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби області  покладається виконання рішень, за якими боржником є відділення державного казначейства міста, як територіальний підрозділ органу державної влади.

09.11.2006 року - для забезпечення швидкого і вчасного виконання рішення суду, стягувачем направлено звернення безпосередньо до боржника - відділення державного казначейства міста Миколаєва з вимогою виконати зазначену постанову господарського суду.

17.11.2006 року - відділення державного казначейства міста Миколаєва повернуло виконавчий лист без виконання з тих підстав, що їм незрозумілий порядок виконання судового рішення та Вони не можуть визначитись з процедурою виконання виконавчого листа по адміністративній справі

08.06.2007 року - ПП БМК „Оріон –Центр” направило до Відповідача повторну заву про відкриття виконавчого провадження з  посиланням  на протиправність попередніх дій Відповідача щодо відмови відкрити виконавче провадження.

06.07.2007 року - Відповідачем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, якою знов відмовлено ПП БМК „Оріон –Центр” в прийнятті до провадження виконавчого документа.

Відповідач в постанові тепер вказав, що виконавчий лист господарського суду, який належить виконати, не містить „заходів примусового виконання рішень”, які передбачені ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження”, а тому у відкриті виконавчого провадження відмовлено на підставі п. 7 ст. 26 цього ж Закону.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження є надуманими та не грунтується на нормах діючого законодавства.

Посилання Відповідача на статтю 4 Закону України „Про виконавче провадження” в даному випадку є хибним, оскільки зазначена норма не передбачає вичерпний перелік заходів примусового виконання рішень, які мають міститись в рішенні, а лише вказує на можливі заходи та в пункті 4 зазначає про допустимість інших заходів, які призначає суд.

Загалом, Відповідач по одному виконавчому листу виніс дві постанови, якими відмовив у відкритті виконавчого провадження. Постанови містять плутані підстави відмови, які суперечать одна одній та вимогам законодавства щодо порядку примусового виконання рішень суду.

Відтак, Відповідачем порушено положення статті 24 Закону України „Про виконавче провадження”, відповідно до приписів якої державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Позивач вважає, що посадовими особами державної виконавчої служби допущено несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов'язків, що призвело до виникнення складної і незрозумілої ситуації, яка призводить до плутанини та порушення прав і інтересів юридичної особи ПП БМК „Оріон –Центр” щодо виконання судового рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до наступного:

Законом встановдений спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (ст.181 Кодексу Адміністративного судочинства України; ст.121-2 ГПК України; ст.ст. 24,26 Закону України „Про виконавче провадження”), їх перебіг має визначатися за цими нормами ( п.5 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження.)

Оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була отримана скаржником 16.07.2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Адміністративний позов подано до суду 14.08.2007 року.

Відповідно до ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано у 10- денний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав і свобод чи інтересів.

Отже процесуальний строк на звернення до суду позивачем пропущено.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства будівельно-монтажної компанії „Оріон-Центр” про визнання неправомірними дій підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області та зобов”язання відкрити виконавче провадження  відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо не подано заяву про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Постанову може бути оскаржено в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя
Коваль С.М.