ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.09.07                                                                                               Справа №4/204-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Антонік С.Г. судді  Кричмаржевський В.А.    , Хуторной В.М.

при секретарі Соколова А.А.

за участю представників:

позивача - Гололобова М.І., дов. №04/721 від 09.03.2006року

відповідача -   Кулик В.М., дов. від 03.01.2007року

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу

ВАТ „Херсонська  теплоелектроцентраль”, м.Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 02.07.2007р.

у справі  № 4/204-07

за позовом  ВАТ „Херсонська теплоелектроцентраль”, м.Херсон

до відповідача ТОВ. „МКП Прозерпіна”, м.Херсон

про стягнення коштів

Установив:

Господарським судом Херсонської області 02.07.2007року у справі №4/204/07 (суддя Ємленінова З.І.) у позові ВАТ„Херсонська теплоелектроцентраль”, м.Херсон, відмовлено.

Рішення мотивоване неправомірним, позадоговірним відпуском позивачем відповідачеві теплової енергії та відсутністю факту набуття майна або збереження його за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Господарським судом у рішенні зазначено, що позивачем не надані належні докази, які підтверджують факт постачання теплової енергії та отримання її відповідачем. У рішенні господарський суд посилається також на те, що відповідач послуги з надання теплопостачання позивачеві не замовляв.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, оскаржив його до апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом при винесенні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають матеріалам справи, неповністю з’ясовані обставини, що мають значення для справи.

Особа, що подала апеляційну скаргу, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належним чином, просить рішення господарського суду Херсонської області, яким відмовлено у позові, скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення господарського суду відповідає вимогам законодавства та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області  без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та заперечення, що викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

За розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №2550 від 13.09.2007р. справу №4/204/07 передано на розгляд колегії

суддів у складі: Антоніка С.Г. (головуючого), Кричмаржевського В.А. та Хуторного В.М.

За згодою представників сторін у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну  частини постанови.

Обговоривши доводи сторін та їх представників, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду  на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, між ВАТ „Херсонська теплоелектроцентраль” та ТОВ. „МКП Прозерпіна” 01.01.2006року укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, предметом якого є надання послуг центрального опалення та постачання гарячої води позивачем відповідачеві. Відповідно до вказаного договору об’єктами користування стали приміщення підприємства-відповідача, які знаходяться за адресою:  вул. І.Кулика, 114-Г та вул. Будьонного, 10  у місті Херсоні, які є приміщеннями, що вбудовані в житловий будинок.

16.11.2006року ВАТ „Херсонська теплоелектроцентраль” на адресу ТОВ. „МКП Прозерпіна” надісланий лист, відповідно до якого теплопостачальна організація зазначила, що договір від 01.01.2006року вважається розірваним з 01.11.2006року та цим же листом відповідачеві був надісланий для підписання договір від 01.11.2006року (а.с.23). Однак, вказаний договір відповідачем підписаний не був, але споживання теплової енергії не припинялось.

Відповідно до рахунків, наданих позивачем відповідачеві, у листопаді 2006року спожито теплової енергії на суму 116,83грн., у грудні 2006року на 310,86грн. у січні 2007року на суму 342,16грн., у лютому 2007року на 302,36грн. та у березні 2007року на суму 361,90грн., що загалом складає 1.434,11грн. (а.с.16-18).

20.03.2007року позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за споживання теплової енергії у розмірі 1.072,21грн., а 25.04.2007року направлене повідомлення з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 1.434,11грн.(а.с.26-27). Однак відповідачем заборгованість за спожиту теплову енергію сплачена не була, відмова від оплати мотивована відсутністю договору на теплопостачання та недоведеністю факту отримання теплової енергії.

Дійсно, відповідно до положень чинного законодавства відпуск теплової енергії здійснюється на підставі договору про теплопостачання, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем, на що і посилається суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, але з висновком суду колегія суддів апеляційної інстанції погодитись не може.

Зокрема, вказівка про обов’язкове укладення договору на постачання теплової енергії міститься в статті 26 Закону України „Про електроенергетику”, статті 24 Закону України „Про теплопостачання”, пункті 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, та дублюється в частині 2 статті 275 Господарського кодексу України.

Договір між сторонами дійсно не укладався. У цьому разі підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є положення, визначені у статті 11 Цивільного кодексу України.           Зокрема, відповідно до п.4 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є інші юридичні факти. Вказана стаття спеціально вказує, що юридичними фактами є акти цивільного законодавства. Аналізуючи дану норму закону, колегія суддів зауважує, що поняття „інші юридичні факти” охоплює різні категорії, як правомірні так і неправомірні дії, що не підпадають під поняття завдання шкоди (безпідставне збагачення, тощо). При цьому при застосуванні вказаної норми слід мати на увазі, що перелік підстав виникнення цивільних прав і обов’язків є лише орієнтовним і доповнюється конкретними нормами Цивільного кодексу України.

Так, положення глави 83 ЦК України регулюють такі два види позадоговірних зобов’язань, як зобов’язання, що виникають внаслідок або безпідставного набуття, або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого).

Відповідно до частини першої статті 1212 та частини другої статті 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. А у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність хоча б одна з двох умов: перше - збільшення або збереження майна однією стороною (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), друге – відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення за підставою, яка згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом чи правочином.

З частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що за цією нормою виникає два види зобов'язання з безпідставного збагачення: перший-зобов'язання, що виникли внаслідок безпідставного придбання, та другий - зобов'язання, що виникли внаслідок безпідставного збереження.

Слід зазначити, що властивості теплової енергії зводяться до наступного: 1) теплову енергію неможливо накопичувати у значній кількості і зберігати; 2) процес виробництва теплової енергії, як правило, безперервний і невід’ємно пов’язаний як з її транспортуванням, так і з споживанням; 3) теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернута.

Відповідно до матеріалів та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, оскільки відсутній договір на постачання теплоенергії, споживається теплова енергія безпідставно, а відтак позовні вимоги ВАТ „Херсонська теплоелектроцентраль” є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Несплата послуг за централізоване опалення в даному випадку слід розцінювати як набуття майна без достатньої правової підстави.

Колегія суддів звертає увагу не те, що відповідно до вимог законодавства у разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж, але при цьому не повинні порушуватись санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир (приміщень) багатоквартирних житлових будинків. Споживач повинен виконати заходи щодо забезпечення в суміжних приміщеннях вимог СНіП 2.04.05-91 „Опалення, вентиляція, кондиціонування”, СНіП ІІ-3-79 „Будівельна теплотехніка”, СНіП 2.08.01-89 „Житлові будівлі”. Ці заходи повинні бути узгоджені з власником будинку, експлуатаційними службами, регіональним проектним інститутом та місцевими органами виконавчої влади.

Слід враховувати й той факт, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення без рішення та дозволів органів місцевої влади, управління житлово-комунального господарства, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю забороняється. Лише цими органами визначається порядок відключення від систем центрального опалення.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем  заходів, спрямованих на відключення його від центральних теплових мереж, що вказує на споживання підприємством теплової енергії у двох займаних приміщеннях.

Факт споживання теплової енергії підтверджується довідками про наявність опалення та відомостями - звітом про витрати теплоенергії і параметри теплоносія за показниками теплолічильника, та не заперечується самим відповідачем і його представником у судовому засіданні. Колегією суддів з’ясовано, що у період, за який стягується оплата за теплоспоживання мали місце відключення, але це пов’язувалось з аваріями на тепломережах  та враховано при розрахунку суми позовних вимог.

Апеляційний суд на підставі викладеного вважає, що відповідачем фактично споживається теплова енергія без належної на те підстави, докази відключення підприємства відповідача від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання відсутні, а за таких обставин позовні вимоги, які обґрунтовані статею 1212 Цивільного кодексу України, є

правомірними, розрахунок суми заборгованості здійснено позивачем розрахунковим способом та за лічильниками вірно. Колегія суддів також зазначає, що позивачем правомірно зменшений

розмір позовних вимог - з 1.434,11грн. до 1.426,90грн., оскільки відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, вартість, яка відшкодовується за безпідставно отримане майно, визначається на момент розгляду справи. Саме на цей момент відповідно до рішення Херсонської міської ради №45 від 30.01.2007року тариф на теплопостачання зменшився з 208,63грн. до 206,8грн. за 1 Гкал (а.с.25).

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що господарським судом Херсонської області не повно з’ясовані обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що є беззаперечною підставою для скасування рішення.

Судові витрати за розгляд справи як у місцевому господарському суді, так і у суді апеляційної інстанції відповідно до статті 49 ГПК України слід віднести на відповідача у зв’язку з тим, що спір у суді виник внаслідок його неправомірних дій.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Херсонська теплоелектроцентраль”, м.Херсон, задовольнити, рішення господарського суду Херсонської області від 02.07.2007р. у справі № 4/204-07 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „МКП  Прозерпіна”, м.Херсон, на користь Відкритого акціонерного товариства „Херсонська теплоелектроцентраль”, м.Херсон, 1.426,90грн. основного боргу, 153грн. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Херсонської області.

Головуючий суддя Антонік С.Г.

судді  Кричмаржевський В.А.

Хуторной В.М.