ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

03.09.2007
Справа №2-7/6363-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогор» (95034, м. Сімферополь, вул. Київська, 125-а)

До відповідача – Малого державного підприємства «Пересувна механізована колонна-55» (м. Білогірськ, вул. Об’їзне шосе, 2)

Про стягнення 11532,18 грн.

Суддя ГС АР Крим І.І.Дворний

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача –  не з’явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогор» звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Малого державного підприємства «Пересувна механізована колонна-55» про стягнення 11532,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки №9/6 від 10.04.2006 р. МДП «Пересувна механізована колонна-55» отримало товару на загальну суму 59647,45 грн., у той час як передоплата була здійснена ним у розмірі 55985,09 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3662,36 грн., пеню та штраф у розмірі 7800,82 грн., 3% річних у сумі 17,57 грн. та 51,43 грн. інфляційних втрат. Вказаний розмір заборгованості позивач підтверджує актом звірки взаємних розрахунків від 01.01.2007 р., підписаним обома сторонами.

У той же час, суд зазначає, що єдиним підтвердженням факту здійснення господарської операції є первинні документи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ — документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо — безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р., первинні документи — це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції — це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов’язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Отже, наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується лише первинними документами.

Акт звірки – це бухгалтерський документ, що лише фіксує тотожність відображення первинних господарських операцій у обліку сторін. Натомість, представлений позивачем акт звіряння взаємних розрахунків не містить посилання на первинні документи, на підставі яких були здійснені господарські операції, на підставі яких виникла заборгованість. Жодних первинних документів, які б підтверджували заявлену позивачем до відшкодування суму боргу, до позовної заяви додані не були.

Ухвалами ГС АР Крим від 20.04.2007 р., 21.05.2007 р., 18.06.2007 р. та 20.08.2007 р. у позивача були витребувані, у тому числі, докази отримання відповідачем товару на суму 59647,45 грн. та докази сплати відповідачем товару на суму 55985,09 грн., проте вказані вимоги суду були залишені позивачем поза увагою. Більш того, у судові засідання, що відбулися 20.08.2007 р. та 03.09.2007 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогор» не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що без надання позивачем витребуваних ухвалами суду від 20.04.2007 р., 21.05.2007 р., 18.06.2007 р. та 20.08.2007 р. документів встановлення правомірності заявлених позовних вимог є неможливим, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогор» підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.