Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
вересня 2007 року
Справа № 38/252-07 (н.р. 2-1516/04)

Харківський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Карбань І.С.,

судді    Бабакової Л.М.,

судді   Шутенко І.А. -доповідач,

при секретарі - Міракові Г.А.

за
участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_1

відповідача -Полхова Т.М.
(дов. №7 від 05.01.2007р.)

третьої особи - Струкова Л.В.
(дов. №08-11/44/2-07 від 10.01.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 2817
Х/2) ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від
22.06.2007р.  по справі № 38/252-07

за позовом
ОСОБА_1, м. Харків,

до ВАТ „Харківське АТП - 16357”, м.
Харків,

третя особа -Виконавчий
комітет Харківської міської ради

про визнання недійсним установчого договору,
установчих документів Закритого акціонерного товариства „Автотранспортне
підприємство - 16357” та зобов'язання Виконавчого комітету Харківської міської
ради скасувати державну реєстрацію , -

встановила:

У грудні 2001 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до відповідача, ВАТ «Автотранспортне
підприємство -16357», в якому просив визнати недійсним установчий договір про
створення ЗАТ „Автотранспортне підприємство -16357”, визнати недійсними
установчі документи ЗАТ „Автотранспортне підприємство -16357” та зобов'язати
Виконавчий комітет Харківської міської ради скасувати державну реєстрацію ЗАТ
„Автотранспортне підприємство -16357”.

Рішенням Московського районного суду м Харкова від 20.02.2004р. по
справі №2-1516/04 (суддя Погасій О.Ф.) в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.06.2004р. по
справі №2-1516/04  рішення Московського
районного суду м. Харкова від 20.02.2004р. залишено без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2007р. по
справі №2-1516/04 касаційну скаргу задоволено частково, ухвали Апеляційного
суду Харківської області від 01.06.2004р. та рішення Московського районного
суду м. Харкова від 20.02.2004р. по справі №2-1516/04 скасовано, справу
направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2007р.
по справі №28/252-07 (н.р. 2-1516/04) (суддя Жельне С.Ч. ) провадження
у справі припинено.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської
області від 22.06.2007р. по справі №28/252-07, надіслав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану ухвалу господарського суду Харківської
області та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що даний позов був прийнятий
до провадження та розглянутий по суті місцевим районним судом, судом апеляційної
інстанції загальної юрисдикції, а також Вищим господарським судом України, який
своєю постановою скасував рішення районного суду м. Харкова, ухвалу
апеляційного суду Харківської області та направив справу на новий розгляд.  Таким чином, апелянт вважає, що оскільки
районним та апеляційним судами загальної юрисдикції та Вищим господарським
судом України даний спір був розглянутий як корпоративний, то господарський суд
першої інстанції не мав правових підстав припиняти провадження у справі в
зв'язку з відсутністю корпоративних правовідносин.

Відповідач надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому ухвалу господарського суду Харківської області від
22.06.2007р. по справі № 38/252-07 (н.р. 2-1516/04) вважає законною та
обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу -без
задоволення.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, у судовому
засіданні представник третьої особи проти апеляційної скарги заперечував,
просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області
від 22.06.2007р. по справі № 38/252-07 (н.р. 2-1516/04) залишити без змін.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «Автотранспортне
підприємство -16357»створене на основі рішення Установчих зборів засновників,
шляхом об'єднання майна, що належить засновникам на праві власності, та
підприємницької ініціативи засновників, було зареєстроване виконавчим комітетом
Харківської міської ради 06.12.1999р. (а.с.12-18)

З установчого договору про створення та діяльність ЗАТ
«Автотранспортне підприємство -16357»від 30.11.1999р. засновниками ЗАТ
«Автотранспортне підприємство -16357»є:

1. ЗАТ «Автоколона -2250»;

2. ЗАТ «Автотранспортне підприємство -16364»;

3. ВАТ «Автотранспортне підприємство -16357»;

4. ВАТ «Хлібний Автопарк»

Статтею 10 установчого договору від 30.11.1999р. встановлено, що
статутний фонд ЗАТ «Автотранспортне підприємство 16357»розподіляється між
засновниками у пропорціях наступним чином:

- розмір внеску ЗАТ «Автоколона 2250»становить 322840,00 грн., що
складає 50% статутного фонду;

- розмір внеску ЗАТ «Автотранспортне підприємство -16364»становить
98200,00грн., що складає 15,21% статутного фонду;

- розмір внеску ВАТ «Автотранспортне підприємство -16357»становить
198420,00грн., що складає 30,73% статутного фонду;

- розмір внеску ВАТ «Хлібний Автопарк»становить 26200,00 грн., що
складає 4,06% статутного фонду.

Згідно додаткової угоди НОМЕР_1 від 30.11.1999р., зокрема, ВАТ
«Автотранспортне підприємство -16357»к моменту проведення установчих зборів
внесло 100% свого вкладу матеріальними активами: будівлями, спорудами,
інвентарем та автотранспортними засобами, які належні йому на праві власності
на суму 198420,00 грн., що підтверджується актом НОМЕР_2 прийому-передачі майна
від 30.11.1999р. (а.с. 27-32, т.1)

Колегією суддів встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є акціонером ВАТ
«Автотранспортне підприємство -16357». Згідно реєстру іменних цінних паперів
ВАТ «Автотранспортне підприємство -16357», складеного 26.02.2000р., ОСОБА_1
володіє акціями ВАТ «Автотранспортне підприємство -16357»у кількості 396425
шт., номінальною вартістю  99 106, 25
грн., що становить 26,957% частки цінних паперів у статутному фонді емітента, з
яких 394 375 шт. акцій заблоковано (а.с. 186-188, т.1)

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ГПК України, господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно ст.167 Господарського Кодексу України, корпоративні права
-це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що включаються правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

З наведеними вище нормами узгоджується і ст. 10 Закону України від
19.09.1991р. № 1576-XII “Про господарські товариства”, відповідно до якої
учасники господарських товариств мають право брати участь в управлінні справами
товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком
випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку
з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити
відчуження часток у статутному (складеному) капіталі  товариства, цінних паперів, що засвідчують
участь у товаристві, в порядку, встановленому законом, та інші права, передбачені
законодавством і установчими документами товариства.

Аналогічною
за змістом є ст.116 Цивільного Кодексу України.

Відповідально до п.13
Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007
р. № 04-5/120, спори, що виникають з корпоративних відносин, - це спори між
господарськими товариствами та його учасниками (засновниками, акціонерами), в
тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками,
акціонерами), що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства. Предметом відповідних позовів можуть
бути вимоги про признання недійсним актів органів управління господарського
товариства, припинення незаконних дій (бездіяльності) його посадових чи
службових осіб, визнання недійсними установчих документів товариства або угод
про відчуження майна, корпоративних прав тощо.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач, ОСОБА_1, не
являється учасником (акціонером, засновником) ЗАТ «Автотранспортне підприємство
-16357»колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції правомірно
дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави звертатися до
господарського суду із позовом про
визнання недійсним установчого договору, установчих документів ЗАТ „Автотранспортне
підприємство - 16357”

За таких обставин, при
винесенні ухвали господарський суд Харківської області забезпечив дотримання
вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного
дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно чинного законодавства, та
дав правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Керуючись ч. 1 ст. 103, ст. 106 ГПК України, колегія суддів
одноголосно, -

постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області  від
22.06.2007р.  по справі №28/252-07
(н.р. 2-1516/04)   залишити без змін.

Справу
повернути до Московського районного суду м.Харкова.

Головуючий суддя
Карбань І.С.

Судді
Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.