ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.

№ 08/4885

Вищий  господарський
суд  України  у
складі  колегії  суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Козир Т.П., Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

СТОВ “Дніпро”

на  постанову

від 19.03.2007 р. Київського  міжобласного апеляційного  господарського суду

у
справі

№
08/4885

за  позовом

СПД ФО ОСОБА_1. (надалі
-Підприємець)

до

СТОВ “Дніпро” (надалі
-Товариство)

третя особа без самостійних вимог
на стороні позивача

ПП “Гедеон-Бізнес-Безпека”

про

стягнення 23809,17 грн.

за участю представників:

від позивача

-
не з'явились

від відповідача

-
не з'явились

від третьої особи

-
не з'явились

В С Т А Н О В
И В:

У вересні 2006 р. Підприємець
звернулась до суду з позовом до Товариства про стягнення 22995 грн. боргу та
814,17 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по оплаті
охоронних послуг, наданих ПП “Гедеон-Бізнес-Безпека” за договором про надання
охоронних послуг № НОМЕР_1, право вимоги за яким Підприємець набув у відповідності
до договору про відступлення права вимоги (цесії) № НОМЕР_2.

Товариство проти задоволення позову
заперечувало.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 29.12.2006 р. (суддя Коваленко В.І.), залишеним без змін
постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
19.03.2007 р. (судді: Жук Г.А., Агрикова О.В., Фаловська І.М.), позов
задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 22995 грн. боргу та
814,17 грн. пені.

Не погоджуючись з постановою,
Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення
про відмову в позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням
судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами, 01.10.2003 р. між ПП “Гедеон-Бізнес-Безпека”
(виконавець) та Товариством (замовник) укладено договір про надання охоронних
послуг НОМЕР_1, відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надати, а
Товариство -прийняти і оплатити охоронні послуги в передбаченому договором
порядку.

В силу ст. ст. 4, 41, 151 ЦК УРСР
між сторонами на підставі договору № НОМЕР_1 виникли зобов'язальні відносини.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України
(ст. ст. 161, 162 ЦК УРСР) одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судами встановлені обставини
належного виконання ПП “Гедеон-Бізнес-Безпека” зобов'язань по наданню охоронних
послуг в період жовтень 2003 р. -вересень 2004 р., що підтверджується
відповідними актами, які підписані сторонами та скріплені печатками.

В подальшому, 10.02.2005 р. між ПП
“Гедеон-Бізнес-Безпека” (цедент) та Підприємцем (цесіонарій) укладено договір
про відступлення права вимоги (цесії) № НОМЕР_2, відповідно до умов якого
цедент відступив, а цесіонарій набув право вимоги і став кредитором за
договором про надання охоронних послуг № НОМЕР_1 Додатковою угодою від
27.07.2005 р. до договору № НОМЕР_2. сторони визначили перелік документів, на
яких ґрунтується право вимоги Підприємця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом
(ч. 1 ст. 516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати
новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та
інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Підприємець 10.03.2006 р. направив
на адресу Товариства лист-вимогу про оплату заборгованості за договором №
НОМЕР_1 в сумі 22995 грн. та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченої оплати за кожен день прострочки, нарахованої з посиланням на
п. 4.2 договору № НОМЕР_1

Приймаючи рішення та постанову про
задоволення позовних вимог господарські суди першої та апеляційної інстанцій
правомірно виходили з обставин набуття Підприємцем права вимоги до Товариства
за наслідком укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) №
НОМЕР_2., а також з обставин неналежного виконання відповідачем (замовником)
грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, в порушення умов договору №
НОМЕР_1 та вимог чинного законодавства. Крім цього, судами підставно стягнуто
пеню за порушення зобов'язання у відповідності до п. 4.2 договору № НОМЕР_1

Висновки судів про необхідність
задоволення позову відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам
справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Посилання оскаржувача на інші
обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117
ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу СТОВ “Дніпро”
залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 19.03.2007 р. у справі № 08/4885 залишити
без змін.

Головуючий, суддя
О. Подоляк

С у д д і:
Т. Козир

Н.
Мележик