ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.08.07р.

Справа № А37/247-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс", м. Синельникове Дніпропетровської області

до 1.Синельниківської об'єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Синельникове Дніпропетровської області

2.Управління державного казначейства у місті Синельникове Дніпропетровської області, м. Синельникове Дніпропетровської області

3. Департаменту контролю за виробництвом та обігом спірту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України, м. Київ

про  визнання недійсним рішення № 9738 від 29.12.2006р., стягнення 250 000 грн. 00 коп.

Суддя Кеся Н.Б..

Представники:

Від позивача:        Левицький В.А. дов  від 16.04.2007 року

Від відповідача-1: Петрашка О.О. дов № 67/10/100 від 09.01.2007 року

Від відповідача-2: не з'явився

Від відповідача-3: Кольченко А.В. дов № 496/9/21/02 від 02.06.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (далі –позивач) звернулося з позовом до  Синельниківської об'єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області (далі –відповідач-1), Управління державного казначейства у місті Синельникове Дніпропетровської області (далі –позивач-2), Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України (далі –відповідач-3) і просить суд:

- визнати  рішення, викладене в листі  №9738 від 29.12.2006 року  Департаменту  контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА  України, про відмову  в прийнятті  документів на продовження терміну дії ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями,  реєстраційний номер 004013, дата реєстрації 20.01.2003 року, протизаконним;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 250000,00 грн. надмірно сплаченої плати  за ліцензію на право оптової   торгівлі алкогольними напоями;

- зобов’язати управління державного казначейства у м. Синельникове Дніпропетровської області перерахувати на поточний рахунок позивача  250000,00 грн. надміру сплаченої плати  за ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що  чинне законодавство  не забороняє сплачувати плату  за  продовження  дій Ліцензії на оптову торгівлю алкогольними та тютюновими виробами заздалегідь, розмір якої визначається відповідно до законодавства, діючого на день звернення про  подовження дії ліцензії.

Відповідачі 1 та 3   проти  позову заперечують, посилаючись на те, що позивач  пропустив строк звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України та  ч. 5 ст. 17 Закону України „Про   державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідач 2 пояснив, щодо  до нього  відповідних документів про повернення коштів з  бюджету не надходило.

Заслухавши пояснення  представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Згідно із Законом України „Про   державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” позивач 23.01.2003 року отримав ліцензію на право  оптової торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним номером 004013 від 20.01.2003 року терміном  дії на 5 років з 20.01.2003 року по 20.01.2008 року.

26.12.2006 року  позивачем на адресу ДААК ДПА України було направлено листа від 26.12.2006 року № 875 із  заявою про  подовження дії ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними виробами, додавши до листа, зокрема довідку  № 02-05/33 від 26.12.2006 року відділення Державного казначейства у  м. Синельникове про перерахування 250000,0грн.  до Державного бюджету України по  ліцензії та платіжне доручення № 3204  від 25.12.2006 року на суму 250000,00 грн.

На час   подання першої  заяви від 26.12.2006 року за № 875 Законом України „Про   державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” була встановлена плата за ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями в розмірі 250000,00 грн.

Позивачем було отримано лист  ДААК ДПА України від 29.12.2006 року за № 9738/21-0315, яким позивачу було  відмовлено  в  прийомі пакету документів на продовження дії зазначеної ліцензії. В обґрунтування своїх дій Департамент приводить  Роз’яснення у спільному листі Міністерства Фінансів України, Державної податкової адміністрації України та Міністерства  зовнішніх економічних  зв’язків  і торгівлі України від 06.11.1996 року № 10-308, в якому зазначається, що строк   чергової річної сплати  за ліцензію наступає через 12 місяців з дня видачі, тобто з 20.01.2007 року.

01.01.2007 року набрав чинності Закон України від 17.11.2006року за № 374-V „Про внесення змін до  деяких законів  України щодо сплати за ліцензію  та акцизного збору  на  виробництво  спиртів, алкогольних напоїв  та тютюнових виробів”,  згідно з яким встановлена плата за ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями в розмірі 500000,00 грн.

17.01.2007 року позивач доплатив за ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями в розмірі 250000,00 грн. у Державний бюджет, що підтверджується довідкою № 02-05/13 від 18.01.2007 року відділення Державного казначейства у м. Синельникове про зарахування коштів  до  Державного бюджету України по ліцензії.

Враховуючи викладене, суд  відмовляє в позові з наступних  підстав.

Відповідно  до ч.ч. 1,2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов  може  бути  подано в межах строку звернення до адміністративного суду,  встановленого  цим  Кодексом або іншими законами.

Для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та  інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України „Про   державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” дії органів,  які  мають  право  контролю за реалізацією норм  цього Закону,  можуть бути  оскаржені в місячний термін у  судовому порядку.

На підставі викладеного позовні  вимоги щодо  визнання  протизаконним рішення, викладеного в листі  № 9738 від 29.12.2006 року  Департаменту  контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДАП  України, про відмову  в прийнятті  документів на продовження терміну дії ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, не підлягають задоволенню, оскільки позивач  подав даний позов з порушенням   місячного строку для  оскарження у судовому порядку дій органу, який має право  контролю  за  реалізацією норм цього Закону.

В решті позову суд відмовляє  з таких підстав.

Відповідно до  ч.1, ч.4, ч.5, ч.6 ст. 15 Закону України „Про   державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до відповідача-3 про подовження дії ліцензії) імпорт, експорт і оптова  торгівля  алкогольними  напоями  та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності за наявності ліцензій. Ліцензії  на  право  оптової  торгівлі  видаються терміном на 5 років органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, плата за них справляється щорічно і зараховується до бюджету згідно з чинним законодавством. Не дозволяється сплата за весь термін дії ліцензії. Сплата чергового платежу за ліцензії здійснюється у розмірах, встановлених цим Законом, і справляється за кожний наступний щорічний  термін  дії  ліцензій.

Із матеріалів справи вбачається, що щорічні платежі за ліцензією позивача відносяться до наступних періодів: з 20.01.2003року по 20.01.2004року, з 20.01.2004року по 20.01.2005року, з 20.01.2005року по 20.01.2006року, з 20.01.2006року по 20.01.2007року, з 20.01.2007року по 20.01.2008року.

Закон України від  17.11.2006 року № 374-V  „Про внесення змін до деяких  законів України  щодо  плати  за  ліцензії та акцизного збору на  виробництво спиртів, алкогольних  напоїв та тютюнових виробів”, яким встановлений інший річний розмір плати за ліцензію, оприлюднений в газеті „Урядовий кур’єр” 20.12.2006 році і який набрав чинності з 01.01.2007 року.

Беручи до уваги, що:

Законом не встановлено  строк  сплати  за продовження дії ліцензії на оптову  торгівлю алкогольними напоями, тому сплата річної суми за ліцензію заздалегідь не позбавляє суб’єкта господарювання від обов’язку доплатити за ліцензію до початку нового періоду дії ліцензії. Крім того, зазначеними змінами Закон не передбачив право суб’єкту підприємницької діяльності якщо він сплатив за продовження дії ліцензії раніше, не доплачувати   у зв’язку із змінами  в законодавстві;

збільшена сума річної плати за ліцензію встановлена Законом, який набрав чинності з 01.01.2007року, тобто цей розмір встановлений на весь 2007 рік,

на момент  сплати коштів за продовження  дії ліцензії внесені  до Закону зміни щодо збільшення річної плати за ліцензію були оприлюднені, тому позивач не міг не знати про ці зміни, які будуть діяти в наступному періоді дії ліцензії;

дані зміни до Закону набрали законної сили до початку чергового періоду дії ліцензії позивача і тому мають бути враховані при визначенні належної річної суми до сплати.

суд вважає, що доплачена позивачем сума 250000,0грн. за подовження дії ліцензії за період з 20.01.2007 року по 20.01.2008року не є надмірною, тому відсутні підстави для її стягнення з Державного бюджету на користь позивача, що підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства  України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                  Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 31.08.2007року