СУД
УХВАЛА

про відмову у
прийнятті позовної заяви

16.07.07р.

Справа № П25/5419

Суддя Чередко А.Є., розглянувши
матеріали

за позовом  Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави
в особі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської
ради, м. Кривий Ріг

до  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про
виселення

ВСТАНОВИВ:

Прокурором подано позов в інтересах
держави в особі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької
міської ради про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною
площею 98,1 м2, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 у
зв'язку із припиненням дії договору №НОМЕР_1 оренди об'єктів нерухомості комунальної
власності міста від 13.04.2006р., укладеного між Управлінням та суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст.2 ГПК
України, прокурор, який звертається до господарського суду повинен вказати
орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

Конституційний Суд  України у п. 2 резолютивній частині рішення
від 08.04.1999р. у справі № 3-рп/99 про представництво прокуратурою інтересів
держави в арбітражному судочинстві зазначив, що під поняттям “орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
правовідносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальній частині
рішення КСУ передбачено, що орган уповноважений державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушеної за
позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною у
арбітражному процесі.

Отже фактично позивачем у справі є
Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської
ради,  яке як вбачається з матеріалів
справи  не є органом державної влади чи
органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу
виконавчої влади, оскільки функції з управління та розпорядження комунальною
власністю, згідно з ст.ст. 2, 10, 26 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні” віднесені до власних повноважень органів місцевого самоврядування, а
не делегованих повноважень органу виконавчої влади.

Комунальна ж власність не входить
до складу державної власності, є самостійним об'єктом права власності,
управління якою здійснює безпосередньо територіальна громада або створені нею
органи, що також встановлено у рішенні КСУ від 01.07.1998р. № 9-рп.

Таким чином, як вбачається з
матеріалів позовної заяви, вказаний прокурором позивач не є безпосередньо
органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якому законом
надані повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно  у прокурора були відсутні правові підстави
для пред'явленя позову в інтересах держави в особі Управління комунальної
власності міста виконкому Криворізької міської ради, який не підлягає розгляду
в господарських судах України, згідно з ст.ст. 2, 29 ГПК України, що є
підставою для відмови у прийнятті позовної заяви до розгляду в силу  п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 29, п.1 ч.1 ст.
62, ст. 86 ГПК України, рішенням Конституційного Суду  України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийняті позовної заяви
до розгляду.

Позовну заяву та додані матеріали (на 16 арк.) повернути прокурору.

Суддя

А.Є. Чередко