ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

26.02.07                                                                                           Справа №  410/17-06

За позовом     Відкритого акціонерного товариства “Державна енергогенеруюча

компанія “Центренерго” в особі структурного підрозділу

Трипільської теплової електростанції

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю

“Агро-промислове підприємство “Спецкомунбуд”

про                   стягнення 1 337,44 грн.

Суддя  В.Г. Суховий

Представники:

позивача:             Грибець В.А.;

відповідача:        не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-промислове підприємство “Спецкомунбуд” (далі –Відповідач)  про стягнення 1 337,44 грн., з яких 1 000 грн. –основний борг, 172 грн. –пеня, 131,04 грн. - інфляційні та 34,40 грн. –3% річних.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору № 13 від 02.06.2006р. щодо оплати наданих послуг з розвантаження вантажів краном “Альбатрос”.

У зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладався.

26.02.2007 в судовому засіданні представником позивача подано заяву № 10-392 від 21.02.2007, в якій позивач повідомляє про сплату відповідачем суми основного боргу 1 000 грн. Решту позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних представник позивача підтримав.

Відповідач свого представника в судове засідання 26.02.2007р. вдруге не направив, про причини неявки суд не повідомив, витребувані ухвалою документи суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд  в с т а н о в и в:

2 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції та Товариством з обмеженою відповідальністю                            “Агро-промислове підприємство “Спецкомунбуд” було укладено договір № 13                     (далі - Договір), відповідно до якого (п. 1.1) позивач (виконавець) надає відповідачу (замовнику) послуги з розвантаження вантажів краном “Альбатрос”, а відповідач зобов’язується проводити повні та своєчасні розрахунки за надані послуги.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору передбачено, що вартість вивантаження 1 тонни вантажу краном “Альбатрос” згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1) становить 2 грн. (з ПДВ). Оплата за надані послуги проводиться відповідно до п. 2.1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 15 календарних днів від дня надання послуг. Вартість послуг відображається в Акті про надання послуг, який є підставою для розрахунку. При наявності заборгованості з оплати у першу чергу погашається заборгованість, яка виникла першою.

Згідно з п. 3.1 Договору здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за Актом про надання послуг, який підписується у момент фактичного надання послуг.

На підставі зазначеного Договору позивач у червні 2006 року надав відповідачу послуги з розвантаження вантажів на загальну суму 5 004 грн., а саме згідно акту виконаних робіт від 02.06.2006р. на суму 3 000 грн. та згідно акту виконаних робіт                   від 24.06.2006р. на суму 2 004 грн. (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за надані послуги за Договором розрахувався частково у сумі 4 004 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги з розвантаження вантажів по Договору № 13 від 02.06.2006 року становить 1 000 грн. (5 004 грн. –4 004 грн.).

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Представником позивача в судовому засіданні було подано заяву № 10-392                  від 21.02.2007, в якій позивач повідомляє про сплату відповідачем суми основного боргу 1 000 грн. (після подання позовної заяви та порушення провадження у справі), що підтверджується платіжною вимогою-дорученням № 20 від 02.02.2007.

Отже, спір в частині стягнення 1 000 грн. заборгованості за надані послуги за Договором № 13 від 02.06.2006  врегульовано самими сторонами шляхом сплати їх відповідачем. Таким чином, предмет спору щодо стягнення частини основного боргу –1 000 грн. відсутній, а справа в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 11 частини першої ст. 80 ГПК України.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 131,04 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 34,40 грн.

Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає таке.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Оскільки Договором № 13 від 02.06.2006 не передбачено відповідальності сторін у вигляді пені, а в ч.6 ст.231 ГК України встановлено штрафні санкції (пеню) за порушення грошових зобов’язань в розмірі однієї облікової ставки НБУ, позивачем необґрунтовано застосовано подвійну ставку НБУ при розрахунку пені.

З урахуванням наведеного господарський суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми боргу в сумі 86  грн. згідно власного розрахунку.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-промислове підприємство “Спецкомунбуд” (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Лермонтова, 2, кв. 18; поштова адреса: 08700, Київська обл., м. Обухів, а/с 58; код 13714112) на користь Відкритого акціонерного товариства “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції (08720, Київська обл., м. Українка, вул. Промислова, 1; код 00131334) 86 грн. - пені, 131,04 грн. –інфляційних, 34,40 грн. –3% річних,  а також судові витрати: держмито у розмірі 125,15 грн. та 110,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині вимог про стягнення 86 грн. пені –відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 1 000 грн. - припинити.

Суддя