ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"01" листопада 2007 р.
Справа №  4/375

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за  участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув справу  № 4/374

за позовом: Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді, м. Кіровоград

до відповідача: Підприємства "Обласний центр трудової і соціальної реабілітації інвалідів", м. Кіровоград

про стягнення 2195 грн. 27 коп.

час прийняття: 11:40

Представники сторін:

від позивача: Джевага С.Ю., довіреність № 15  від 01.08.07

відповідача: участі не брав

СУТЬ СПОРУ:

Управління пенсійного фонду України в м.Кіровограді звернулося до господарського суду з  адміністративним позовом, у якому просить стягнути з відповідача  2195 грн. 27 коп. недоїмки по  страхових внесках до Пенсійного  фонду  за період з  01.01.2007 року   по  30.06.2007 року  включно.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав, позовні вимоги не  заперечив,  доказів  про погашення  заборгованості  до суду не надав.  Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у  відповідності  до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, поштове  повідомлення  №2215877 вручене  відповідачу 25.10.2007 року.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши усі обставини справи, господарський  суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги   обгрунтовано   слідуючим  чином:

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058  „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року , передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 18, 19, 20 п. п.1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п. 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач зареєструвався як платник до фонду в  управлінні  Пенсійного  фонду в м. Кіровограді, своєчасно подавав позивачу Розрахунки суми  страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,  однак   визначені  ним  самостійно   суми  страхових  внесків  не сплатив.          Станом  на 01.09.2007 року відповідач  допустив   заборгованість  по  платежах  страхових  внесків до  фонду в  розмірі  2195 грн. 27 коп., з яких  1970 грн. 04 коп. за  ставкою  32% та   225 грн. 23 коп. за ставкою   2%.

Проаналізувавши правовідносини  між учасниками спору та надавши  їм  юридичну оцінку, господарський суд прийшов до переконання, що позовні вимоги  є  обгрунтованими та підлягають до  повного задоволення враховуючи наступне.

На  думку господарського  суду  визначальним  для вирішення спору  є та обставина, що надані відповідачем позивачу розрахунки сум  страхових  внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування  за  лютий -  липень 2007 року включно є узгодженими зобов'язаннями відповідача щодо  необхідності проведення перерахувань. Оглядом в судовому засіданні  встановлено, що   вказані  розрахунки підписані керівниками  підприємства   Аскаєва  О.Н. та  Ковальовим М.М. які мали право  одного підпису, та їх  підпис  посвідчено  прикладенням  печатки.

Вказані розрахунки  відповідають встановленим вимогам та прийняті  без  зауважень працівниками   УПФ.

За приписом п. п. 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким   чином  відповідач  має  заборгованість  зі  збору  по страхових внесках (недоїмку) в  розмірі  2195 грн. 27 коп.  до Пенсійного  фонду  за період з   01.01.07 р. по  31.07.2007 року  включно.

Наявність та розмір заборгованості також підтверджується   дослідженими в судовому засіданні  матеріалами  справи:  розрахунком  заборгованості, розрахунками страхових внесків  за окремі  періоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний  позов  задовольнити  повністю.

Стягнути з Підприємства "Обласний центр трудової і соціальної реабілітації інвалідів", м. Кіровоград вул. Севастопольська 9 Б р/р МФО 380805 Райффайзен банк "Аваль" ідент. код 23691478 заборгованість (  недоїмку) по страхових внесках в розмірі  2195 грн. 27 коп. за період з  01.01. 07 р. по 31.07.2007 року  включно на користь Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді м. Кіровоград вул. 50 років  Жовтня 4 р/р 26 МФО 323475 в Облуправлінні Ощадбанку код 20650088.

Після набрання постановою законної сили  за  заявою стягувача буде  видано  виконавчий   лист.

Сторони мають право оскаржити  в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.  186 Кодексу адміністративного судочинства  України. Про апеляційне оскарження рішення суду  першої інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду  першої інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення  в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою  особи,   яка  їх подала, не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його не скасовано, набирає  законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк   апеляційного   оскарження  буде  поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 05 листопада  2007 року.

Суддя

Ю. І. Хилько