ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 04-05/12/42-63
Суддя господарського суду Склярук
О.І., розглянувши матеріали позовної заяви:
Колективного підприємства
„Мисливсько-риболовне господарство українського товариства мисливців і рибалок
міста Горлівки” м. Горлівка
до відповідача: ПП ОСОБА_1, м.
за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса ОСОБА_2, м.
про витребування частини приміщення
та стягнення матеріальних збитків.
Колективне підприємство
„Мисливське-риболовне господарство українського товариства мисливців і рибалок
міста Горлівки” м. Горлівка звернулось до господарського суду з позовною заявою
до відповідача: ПП ОСОБА_1, м. Горлівка
за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса ОСОБА_2, м.
Горлівка про витребування частини приміщення та стягнення матеріальних збитків.
Суд, дослідивши позовні матеріали,
встановив, що відповідно до  п. 4.1
Статуту позивача  безпосереднє
керівництво КП  здійснює його директор.
Згідно наказу  № 22 від
09.02.2000р.директором КП призначено Єфименко Наталю Анатоліївну. Як вбачається
з позовних матеріалів, позовна заява
підписана представником за довіреністю ОСОБА_3. До позовної заяви додано
довіреність на представника ОСОБА_3, але текст довіреніості не має пункту, яким
представнику надається право підписувати позовну заяву.
Позовна заява має дві вимоги, одна
з них має немайновий характер (витребування частини приміщення), а інша
майновий характер (стягнення матеріальних збитків).
Відповідно до п.33 Інструкції про
порядок обчислення та справляння державного мита, затв. наказом Голови ДПІ
України від 22.04.1993р. №15, з позовних заяв, що носять одночасно майновий та
немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для
позовних заяв майнового характеру і за ставками, встановленими для позовних заяв
немайнового характеру.
Згідно зі змінами від 31.03.2005р.
до ст.3 Декрета Кабінету Міністрів України “Про державне мито”  з позовних заяв майнового характеру, які
подаються до господарського суду державне мито сплачується у розмірі 1% від ціни
позову, але не меньш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше
1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менш 102грн. та не
В порушення вимог п. 3, ст. 57
Господарського-процесуального кодексу України, до позовної заяви позивач не
додав доказів сплати державного мита за позовну вимогу майнового характеру.
Слід зазначити, що позовна вимога
щодо  зобов”язання відповідача
відшкодувати  матеріальні збитки  повинна містити обгрунтовану чітку суму.
Відповідно до п.14. Інструкції про
порядок обчислення та справляння державного мита, затв. наказом Голови ДПІ
України від 22.04.1993р. №15, при сплаті державного мита готівкою до документа,
щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної
установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника -
останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи
такого змісту "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис
скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки
кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.
Платіжні доручення позивача, додані
до позвної заяви не можуть бути прийняті судом, як належні докази сплати
державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, так як вони не відповідають вимогам п. 14 вказаної Інструкції.
З огляду на вищевикладене позовна
заява підлягає поверненню.
Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненю з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного порушення.
Враховуючи викладене та керуючись
п. 1, п. 3, п. 4 ст. 63,  ст.86 ГПК
України, господарський суд, -
Позовні матеріали повернути
Додаток (першому адресату): заява з
додатком всього на 40 аркушах; у тому числі оригінал платіжного доручення  № 61
від 03.08.2007р., оригінал платіжного доручення  № 62 від 23.07.2007р.
Суддя