ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 9/150-2028

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,
Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому
касаційну скаргу
судовому засіданні у м. Києві
Комунального підприємства "Тернопільводоканал"

на постанову
від 13.12.2006

Львівського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 9/150-2028

господарського суду
Тернопільської області

за позовом
Комунального підприємства "Тернопільводоканал"

до

за участю третьої особи на стороні позивача:
Спільного українсько-німецького підприємства "Гейзер"
Виконавчого комітету Тернопільської міської ради

про
розірвання договору оренди

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року комунальне підприємство "Тернопільводоканал" звернулося з позовом до спільного українсько-німецького підприємства "Гейзер" про дострокове розірвання договору оренди нежитлових незавершених будівництвом споруд (будівель) по термообробці і механічному обезводненню осаду від 14.02.2003.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.06.2006 року у справі № 9/150-2028 позов задоволено. Достроково розірвано договір оренди, укладений 14.02.2003 між КП "Тернопільводоканал" та спільним українсько-німецьким підприємством "Гейзер".

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2006 до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача було залучено виконавчий комітет Тернопільської міської ради.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 13.12.2006, а рішення суду першої інстанції від 23.06.2006 залишити без змін. Зокрема, скаржник посилається на те, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм  матеріального і процесуального права, а саме, ст. 34 ГПК України, ст. 783 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом, 14.02.2003 на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради між сторонами у справі був укладений договір оренди нежитлових незавершених будівництвом споруд (будівель) по термообробці і механічному обезводненню осаду, згідно умов якого позивач здав, а відповідач прийняв в орендне користування та обслуговування нежитлові та непридатні для експлуатації і використання за призначенням приміщення незавершених будівництвом споруд (будівель) цеху термообробки і механічного обезводнення осаду, за адресою: м. Тернопіль, вул. Об’їздна, загальною площею 1700 м2, для використання визначених умовами договору на виконання соціального замовлення від 30.01.2003 під повну реконструкцію, перепланування та будівництво комплексу по термообробці і механічному обезводненню осаду з будівлями і спорудами для його обслуговування та організації виробничого процесу.

Умовами договору також було передбачено, що вступ відповідача в незавершені будівництвом споруди (будівлі) цеху термообробки і механічного обезводнення осаду та використання споруд (будівель) настає одночасно із підписанням сторонами даного договору та акту передачі-прийняття. Сторонами також було визначено термін дії договору, а саме з 14.02.2003 по 30.01.2053.

Апеляційним судом також було встановлено, що згідно акту прийому-передачі, 14.05.2003 відповідач прийняв, а позивач передав в оренду цех термообробки і механічного обезводнення осаду, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Об’їздна, загальною площею 1700 м2.

Крім того, судом також встановлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов договору оренди від 14.02.2003, зокрема, що роботи по реконструкції, переплануванню та будівництву комплексу по термообробці і механічному обезводненню осаду до даного часу не розпочаті, а орендовані приміщення використовує не за призначенням, а здає в суборенду іншим суб’єктам господарювання.

Сукупності встановлених по справі обставин апеляційний суд дав належну оцінку, і з урахуванням вимог ст. 783 ЦК України, ст.ст. 188, 291 ГК України та ст.ст. 17, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", дійшов до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. При цьому, апеляційним судом було правомірно зазначено, що позивач, в порушення вимог ст. 33 ГПК України,

не довів належними та допустимими доказами, невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань згідно договору оренди нежитлових незавершених будівництвом споруд (будівель) по термообробці і механічному обезводненню осаду від 14.02.2003.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Тернопільводоканал" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 у справі № 9/150-2028 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.