СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.07                                                                                 Справа № 4/351

Суддя Г.М.Батюк, розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства “Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Сан», м.Стаханов Луганської області

про стягнення  41347 грн. 94 коп.

в присутності представників  сторін:

від позивача –  Шамкій В.М., дов. від 29.12.06 № 1-3/3д-112;

від відповідача –не прибув (явка обов’язкова).

в с т а н о в и в :

Суть спору:  заявлені вимоги про  стягнення з відповідача заборгованості за поставлену вугільну продукцію у сумі 41347 грн. 94 коп.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, хоча про день, час та місце проведення судового слухання  повідомлений  належним чином. З урахуванням цієї обставини судом справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, - тобто у відповідності до ст.75 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, а також довідки Головного управління статистики у Луганській області № 13-48/2938 від 10.07.07  адресою юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Сан» є- м.Стаханов Луганської області,вул. Кірова,30.

Як свідчать матеріали справи, а саме, належною юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Сан»є- м.Стаханов Луганської області,вул. Кірова,30.

Відповідач під час розгляду справи будь-яких відомостей про зміну адреси не надавав, у зв’язку з чим , всі процесуальні документи господарського суду направлялися за вказаною адресою.

Розглянувши матеріали справи, додатково подані представником позивача  документи, вислухавши доводи представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на не виконання відповідачем своїх зобов’язань, а саме:

Так, у січні 2001 року позивачем було відвантажене вугілля за реквізитами, зазначеними відповідачем за листом №14 від 16.01.01, що підтверджено матеріалами справи, у тому числі залізничними квитанціями в прийомі вантажу до перевезення вугілля у кількості 407 тон на загальну сумі 97713 грн. 49 коп.

При проведенні розрахунків між сторонами за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 41347 грн. 94 коп., яку заявлено до стягнення /з врахуванням проведення позивачем заліку зустрічних однорідних вимог у порядку ст. 217 ЦК УРСР, що підтверджено відповідною заявою від 29.09.03 з доказами її направлення стороні/(а.с.22-23).

У зв'язку з тим, що порядок оплати вартості товару не був узгоджений, позивачем обґрунтовано у порядку ст. 530 ЦК України було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу за листом № 408 від 20.03.07, але відповідач відповідь на вимогу не надав, оплату не провів. Надіслання даного документу підтверджено належними доказами.

Відповідач   відзив  на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену вугільну продукцію у сумі 41347 грн. 94 коп.

Як свідчать матеріали справи, у січні 2001 року позивачем було відвантажене вугілля за реквізитами, зазначеними відповідачем за листом №14 від 16.01.01, що підтверджено матеріалами справи, у тому числі залізничними квитанціями в прийомі вантажу до перевезення вугілля у кількості 407 тон на загальну сумі 97713 грн. 49 коп.

Даний лист №14 від 16.01.01 (а.с.9) за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк

( строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницької діяльності.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання, яке виникло у розумінні ст. 11 ЦК України, не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до закону.

На підставі наказу Міністерства палива та енергетики України № 158 від 31.03.03 ДХК «Ровенькиантрацит»було реорганізовано у Державне підприємство  «Ровенькиантрацит», яке є правонаступником ДХК «Ровенькиантрацит».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплату за отриманий товар провів частково у сумі 56365 грн. 55 коп. згідно зави про припинення зобов’язання зарахуванням від 29.09.03(а.с.22), залишок заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар станом на 06.06.07 складає  41347 грн. 94 коп.

Відповідно до п.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з тим, що порядок оплати вартості товару не був узгоджений, позивачем обґрунтовано у порядку ст. 530 ЦК України було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу за листом № 408 від 20.03.07,  але відповідач відповідь на вимогу не надав, оплату не провів.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача  заборгованості за поставлену вугільну продукцію у сумі 41347 грн. 94 коп., що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені матеріалами справи,  підлягають стягненню з відповідача, відповідачем не оспорені.

Як було встановлено при розгляді справи,  станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню  повністю та стягнення з відповідача,  з віднесенням  судових витрат на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

У судовому засіданні 06.08.07 за згодою позивача була оголошена   вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати  покладаються на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525,526,530,712 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.44, 49,75,82, 84, 85 ГПК   України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Сан», м.Стаханов Луганської області,вул.Кірова,30, на користь Державного підприємства  “Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області,  вул. Комуністична, 6, р/р 0607 в ПІБ м.Ровеньки, МФО 304502, боргу у сумі   41347 грн. 94 коп.,  державного мита у сумі 413 грн. 48 коп., 118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –13.08.07

Суддя                                                                                                Г.М.Батюк