ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 листопада 2007 р.

№ 20/238д/07

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді                                   Удовиченко
О.С.

суддів
Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 26.09.07р.

у справі № 20/238д/07

за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю “Запоріжтеплоенерго”, м. Запоріжжя

до першого відповідача Приватного
підприємця, арбітражного керуючого ОСОБА_2, м. Запоріжжя

другого відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Запоріжжя

третього відповідача Закритого акціонерного товариства
“Головне підприємство теплових мереж”, м. Запоріжжя

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Орендного
підприємства “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Запоріжжя

про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 03.08.04р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 24.07.07р. у справі № 20/238д/07 відмовлено в
задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю
“Запоріжтеплоенерго” до приватного підприємця, арбітражного керуючого ОСОБА_2,
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1, Закритого акціонерного товариства
“Головне підприємство теплових мереж”, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Орендного підприємства
“Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” про визнання недійсним
договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (центрально-теплового
пункту) від 03.08.04р.

Постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 26.09.07р. вказане рішення скасовано, позов задоволено
повністю, договір купівлі-продажу від 03.08.04р., укладений між суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 і Закритим
акціонерним товариством “Головне підприємство теплових мереж” в особі
ліквідатора ОСОБА_2 визнано недійсним з моменту укладення; з Закритого
акціонерного товариства “Головне підприємство теплових мереж” на користь
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 стягнуто 35 000грн.

Не погоджуючись із прийнятою
постановою, другий відповідач 18.10.07р. подав касаційну скаргу через
Запорізький апеляційний господарський суд (вх. № 709).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не приймається
до розгляду  і повертається судом,
якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановленому порядку і розмірі.

Із
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв,
про перегляд їх  за нововиявленими
обставинами державне мито справляється в розмірі 50 відсотків ставки, що  підлягає
сплаті у разі подання заяви, для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів  майнового
характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи  з
оспорюваної суми (підпункт г) пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито").

При застосуванні господарським
судом відповідних наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу
України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, державне
мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв як майнового, так
і немайнового характеру, залежно від вартості майна чи розміру грошових сум.

До матеріалів касаційної скарги додано
квитанцію філії м. Запоріжжя АКБ "ІМЕКСБАНК" № 35 від 17.10.07р., за
якою сплачено 42,50 грн. мита (з позовних вимог немайнового характеру щодо
визнання недійсним договору). Проте, заявником не надано доказів сплати
державного мита від 35 000 грн., стягнутих апеляційною інстанцією внаслідок
застосування односторонньої реституції, оскільки заявник касаційної скарги
просить повністю скасувати постанову суду.

Таким чином, колегія вважає, що
заявником касаційної скарги не подано доказів сплати державного мита у
встановленому розмірі.

Згідно п. 1 частини першої ст. 1113
ГПК України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо касаційна скарга (подання) підписана особою, яка не
має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не
зазначено.

Частиною другою статті 36 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Касаційна скарга підписана представником
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 -ОСОБА_3
Разом з тим, ксерокопія довіреності № 2717 від 15.11.06р., що видана даній
особі, не засвідчена належним чином.

За таких обставин касаційна скарга не може
бути прийнята  до розгляду Вищим  господарським судом України і підлягає
поверненню.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В  :

1.
Повернути суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1
касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від
26.09.07р. у справі № 20/238д/07 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 20/238д/07 повернути до
господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя
О.С. Удовиченко

Судді
О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін