ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"27" серпня 2007 р.

справа № 20-5/175-2/219

за позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1   (АДРЕСА_1)

до відповідачаРегіонального
відділення Фонду державного майна України по м. Севастополю (99007  м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Державне комунальне підприємство
„Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого
майна” Севастопольської міської Ради
(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова,83)

про

визнання права власності.

Суддя  Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача
-ОСОБА_1, свідоцтво про державну реєстрацію від 11.12.2001, паспорт НОМЕР_1,
виданий Гагарінським РВ МВСУ у м.Севастополі 11.11.1998;

відповідача - Овечкіна С.П., довіреність
№  13/02-15   від 20.03.2007;

третьої особи -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (далі -СПД ОСОБА_1) звернувся до господарського суду міста  Севастополя з позовом до відповідача
Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю
(далі -РВ ФДМУ), в якому з урахуванням заявлених у процесі розгляду спору
клопотань про зміну позовних вимог просить визнати право спільної часткової
власності на нерухоме майно -окремо розташовану одноповерхову будівлю загальною
площею приміщень 190 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, з установленням
часток в 24,4 частки за СПД ОСОБА_1  і в
75,6 частки за РВ ФДМУ (т. 1 арк. с. 2-4, 83-85. т. 2 арк. с. 1).

Позовні вимоги СПД ОСОБА_1 з
посиланням на статтю 23 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, статтю 778 Цивільного кодексу України обґрунтовує  тим, що в результаті здійснених ним за згодою
орендодавця поліпшень орендованого майна була створена нова річ, частина
наймача у праві власності на яку повинна відповідати  вартості його витрат на поліпшення цієї речі.

Відповідач, посилаючись на пункт 3
статті 23, пункт 2 статті 27 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна”, пункт 4 статті 778 Цивільного кодексу України, умови
договору оренди від 23.04.2003 НОМЕР_2,
з позовом не погоджується, оскільки вважає, що позивачем не була створена
нова річ, а лише здійснені поліпшення орендованого майна (т. 1 арк. с. 55-57,
146).

Справа розглядалась за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Державне комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації і
державної реєстрації об'єктів нерухомого майна” Севастопольської міської Ради.

При первісному розгляді справи №
20-5/175 рішенням господарського суду міста Севастополя від 09.11.2006 позов
задоволений повністю (т. 3 арк. с. 26-27).

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 23.01.2007 зазначене рішення скасоване, у
позові відмовлено (т. 3 арк. с. 48-54).

За результатами розгляду касаційної
скарги СПД ОСОБА_1 постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2007
рішення господарського суду міста Севастополя від 09.11.2006 та постанова
Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 скасовані,
справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 3 арк. с.
73-79).

Скасовуючи судові рішення
господарських судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів
господарського суду касаційної інстанції вказала на те, що судами перших двох
інстанцій залишено без належної уваги та правової оцінки

При новому розгляді справи, якій був
присвоєний № 20-5/175-2/219, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В
И В :

РВ ФДМУ (Орендодавець) та СПД ОСОБА_1
(Орендар) 23.04.03 укладений договір НОМЕР_2 оренди нерухомого майна (далі
Договір), яке належить до державної власності, а саме: окремо розташованої
одноповерхової будівлі загальною площею приміщень 190,00 м.кв.,  огорожі, мостіння площею 2 133,00 м.кв., за
адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 арк. с. 6-12).

Відповідно до пункту 1.1
Договору майно передано   в   оренду
з   метою   організації
складу, а у п. 10.5 Договору передбачено, що питання компенсації
Орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті здійснених
Орендарем невід'ємних поліпшень цього майна вирішуються відповідно до умов
цього Договору або чинного законодавства.

На прохання Орендаря
Орендодавцем  листом від 26.11.2004  НОМЕР_3
надана згода  на проведення
поліпшень орендованого майна на суму 72 875,00 грн. з умовою компенсації
вказаної суми у процесі приватизації об'єкту оренди (т. 1 арк. с. 141).

Орендарем був виконаний певний обсяг
будівельних робіт, що підтверджується, зокрема, Звітом про незалежну оцінку
зазначеного майна (т. 2 арк. с. 2-148, т. 3 арк. с. 1-23).

Так, відповідно до акту приймання
виконаних підрядних робіт за листопад 2004 року до договору підряду від
23.09.04 НОМЕР_4 укладеного між СПД ОСОБА_1 та приватним підприємством “Фірма
“Окси-Юг-Строй”, на об'єкті оренди були проведені такі будівельні роботи по
ремонту будівлі по вул. Катерна, як заміна окремими місцями 1 шару рулонного
покриття, заміна примикань з листової сталі до стін, закладка дверних отворів,
встановлення віконних блоків у кам'яних стінах, встановлення металевих дверей,
внутрішнє і зовнішнє оброблення стін та інші роботи (т. 1 арк. с. 16-33).

За наслідками проведених робіт СПД
ОСОБА_1  звернувся до РВ ФДМУ з листом
від 27.07.2006 про визначення об'єкту оренди в якості нової речі, а також про
реєстрацію права спільної часткової власності з визначенням часток за
Орендодавцем та Орендарем на новостворену річ
(т. 1 арк. с. 15).

Відповідно до статті 23 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.92 № 2269-XII
(далі Закон) орендар має право за узгодженням з орендодавцем, якщо інше не
передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснити
реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення об'єкту оренди майна.

За змістом статті 27 Закону якщо
орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення
орендованого майна, які неможливо відділити від майна без спричинення йому
шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому затрачені кошти в межах
збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна визначеної у
встановленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких
поліпшень, якщо інше не визначене договором оренди

Стаття 778 Цивільного кодексу України
передбачає, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише
за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її
пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат
або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в
результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Отже, у статті 778 Цивільного кодексу
України закріплюється право наймача на проведення поліпшень майна, яке є
предметом договору найму, лише за згодою наймача. Поліпшення майна означає
проведення в ньому таких змін, завдяки яким суттєво збільшується вартість
майна, його корисність, порівняно зі станом, в якому во но було до передачі
його наймачу, без зміни функціонального призначення речі. Саме проведенням
суттєвих змін поліпшення відрізняються від ремонту, при проведенні якого
відбувається не зміна майна, а відновлення його стану, корисних властивостей.

За загальним правилом право наймача
на відшкодування поліпшень майна, переданого у найм, пов'язується із згодою наймодавця
на проведення таких поліпшень. Згода наймодавця може бути виражена в самому
договорі або в окремому документі. Згода орендодавця на реконст рукцію,
переоснащення чи поліпшення орендованого майна має бути втілена у певну
документальну форму, якщо такі дії не передбачені у самому договорі оренди.

Цивільний кодекс України надає
наймачу альтернативне право щодо вибору форми відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.
Коментована стаття не встановлює спеціального правила щодо особи, якій належить
право вибору щодо відшкодування вартості не обхідних витрат або на зарахування
її в рахунок плати за користування майном.

За загальним правилом, встановленим
статтею 539 Цивільного кодексу України, право вибору предмета альтернативного
зобов'язання належить боржнику, якщо інше не встановлене договором.

Частина 4 статті 778 Цивільного
кодексу України, яка встановлює наслідки створення нової речі в результаті
поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, застосовується лише у випадках,
якщо сторони не встановили інших правил у договорі.

Згідно зі статтями 331, 332, 778
Цивільного кодексу України до основних ознак нової речі -об'єкту нерухомості,
зокрема, відноситься наступне: річ створена з матеріалів особи, що претендує на
новостворене майно. При цьому, чіткого законодавчого визначення поняття
новоствореного майна чинна нормативно-правова база не містить.

Водночас, сама лише обставина
збільшення вартості орендованого майна не може бути достатньою підставою для
висновку про створення нової речі. Проведення перепланування і реконструкції
внутрішніх приміщень в ході капітального ремонту в межах капітальної будівлі не
створює нову річ, а лише поліпшує орендоване майно.

До того ж, сторонами у пункті 10.5
Договору було передбачено, що питання компенсації Орендодавцем збільшення
вартості орендованого майна в результаті здійснення за згодою Орендодавця
невід'ємних поліпшень вирішуються відповідно до умов цього Договору або чинного
законодавства.

При наданні згоди щодо здіснення
поліпшень орендованого майна Фондом було визначено, що компенсацію суми, на яку
здійснено поліпшення, буде здійснено у процесі приватизації об'єкту оренди.

Однак, процес приватизації майна - окремо
розташованої одноповерхової будівлі загальною площею приміщень 190,00
м.кв.,  огорожі, мостіння площею 2 133,00
м.кв., за адресою: АДРЕСА_2   не
розпочинався, рішення про його приватизацію не приймалось.

Поряд із викладеним суд звертає увагу на те,
що Закон України “Про оренду державного та комунального майна” є спеціальним
законом, в тому числі і по відношенню до Цивільного кодексу України. який
регулює відносини по оренді державного та комунального майна. І цей Закон не
допускає можливості визнання за орендарем, який здійснив невіддільні поліпшення
орендованого майна, права власності на це майно чи його частину.

За таких обставин встановлення
дійсного обсяг робіт, виконаних СПД ОСОБА_1 по поліпшенню об'єкту оренди, не є
необхідністю, оскільки ця обставина не впливає на результат вирішення спору по
цій справі.

Зважаючи на викладене позовні вимоги
є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 49, 82, 84-85   Господарського процесуального кодексу України
суд

В И Р І Ш И В
:

У позові відмовити.

Суддя
Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано
03.09.2007.