Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2007
р.
Справа № 46/509-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Білоконь Н.Д. , суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Мельника А.І.,
довіреність № 36 від 05.09.2007р.

відповідача -  ОСОБА_2,  довіреність НОМЕР_1

другого відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №
2243 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області від 21.06.07 р.
у справі № 46/509-05

за позовом
Олександрівського сільського споживчого товариства, с. Олександрівка
Валківського району Харківської області,

до 1) суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1, м. Харків, 2) відкритого акціонерного
товариства "Перше Серпня", с. Серпневе Валківського району
Харківської області,

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу

встановила:

Олександрівське
сільське споживче  товариство звернулось
до господарського  суду Харківської
області з позовом  про визнання
недійсними договорів купівлі - продажу нерухомого майна  № 2219
та  № 2221 від 24.11.2004 р.,
укладених між суб"єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1
та відкритим  акціонерним товариством
"Перше Серпня".

Рішенням
господарського суду  Харківської
області  від 21.06.2007 р. у  справі №
46/509-05 (суддя  Тихий П.В.) в
задоволенні  позову  відмовлено.

Позивач із зазначеним рішенням
господарського суду  першої
інстанції не  погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в  якій, посилаючись на неповне з"ясування
обставин, що мають значення  для  справи, недоведеність обставин, які  місцевий
господарський  суд визнав  встановленими, та на невідповідність
викладених в  рішенні  висновків, обставинам справи просить
рішення  скасувати  та
прийняти нове  рішення, яким  позов
задовольнити.

В обгрунтування  апеляційної
скарги позивач  посилається зокрема на
те, що місцевий господарський  суд дійшов  неправильного висновку про  здійснення
першим відповідачем  остаточного
розрахунку  за  придбані
товари по спірним договорам, оскільки наданні останнім квитанції до
прибуткових касових ордерів виписані  з
порушенням  статті 9 Закону  України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в  Україні", та
зазначені  в  них суми
не відповідають сумам, зазначеним
у  спірних договорах; судом  не
прийнято до уваги надані
позивачем докази відсутності
факту передачі  майна за спірними
договорами та фіктивності акту прийому-передачі, а  саме вказує на те, що рішеннями
Благодатненської сільської ради, ліцензіями та
дозволами на розміщення об"єктів торгівлі підтверджується факт
безперервного та  постійного володіння
позивачем спірними будівлями; судом
зроблено неправильний  висновок
про те, що  оскільки  предметом
договору № 2221 від 24.11.2004 р.
є будівля за  адресою: АДРЕСА_1,
а  позивач  подавав
позовну заяву стосовно  будівлі
за  адресою: АДРЕСА_2, зазначеним
договором  не  може бути порушено право  позивача,
так як  суд не  прийняв до уваги те, що  з матеріалів
справи вбачається, що будівля
АДРЕСА_1 є однією будівлею.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні
апеляційної скарги.

Представник першого відповідача проти апеляційної скарги
заперечує, вважає викладені в ній доводи такими, що не  відповідають обставинам справи та не
грунтуються  на  наявних у
матеріалах справи доказах, просить залишити її без задоволення, а  оскаржуване рішення - без змін.

В обгрунтування  своїх
заперечень  перший  відповідач
посилається зокрема  на те,
що  оплата за  об"єкти нерухомості по спірним
договорам  була  здійснена ним
в  повному обсязі, що
підтверджується відповідними доказами, квитанції до прибуткових касових ордерів
не визнані  компетентними органами
недійсними і  позивач  в  апеляційній  скарзі
не зазначив, які  саме  порушення  ст. 9 Закону
України "Про
бухгалтерський  облік  та
фінансову звітність в Україні" містять зазначені квитанції; дозволи
на здійснення торговельної діяльності та ліцензії, на які  посилається
позивач  свідчать лише  про здійснення  ним
підприємницької діяльності
за  вказаними в  них адресами і  ніяким чином
не  пов"язані з передачею
об"єктів нерухомості від другого відповідача  першому відповідачеві; дії відповідачів по
реєстрації  права власності на
об"єкти нерухомості за  першим
відповідачем  підтверджують спрямованість
спірних договорів на реальне настання
правових наслідків; постановою Харківського апеляційного господарського
суду  від 27.11.2006 р. у  справі №
46/119-06, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду
України від 27.02.2007 р. власником нежитлової будівлі  за
адресою: АДРЕСА_2, яка не стосується
предмету  спору  у даній
справі  визнано  позивача, а власником  будівлі НОМЕР_1 по цій  вулиці визнано  першого відповідача, тому  договір
№ 2221 від 24.11.2004 р. не може
порушувати  прав позивача; рішення
Благодатненської  сільської ради № 31 від
19.05.1999 р. про закріплення земельних ділянок за  Сніжківським споживчим товариством (як
правопопередником позивача) та №  7
від  23.04.2004 р. про  надання
дозволів  на розміщення
об"єктів торгівлі не можуть
бути  належними доказами у  даній
справі, оскільки чинне законодавство не містить такого терміну як
"закріплення" земельної ділянки, а
дозволи на  розміщення
об"єктів торгівлі є документами, що отримані позивачем для здійснення
підприємницької діяльності і  не  можуть бути доказами  на підтвердження  права власності; в  рішеннях Благодатненської  сільської ради  невірно зазначено площу  земельних ділянок; у справах про
визнання  договорів  недійсними
сторонами у справі  в
обов"язковому порядку  повинні  бути контрагенти за  спірними договорами, а 03.09.2007 р. господарським
судом Харківської області винесено ухвалу про припинення  повноважень ліквідатора другого відповідача,
ліквідацію другого відповідача та припинення
провадження  у  справі
про банкрутство №  Б-24/71-02, яка  набрала законної сили, що унеможливлює також
застосування  до  правовідносин у  даному спорі двосторонньої реституції і  призведе
до порушення  прав  першого відповідача.

Другий відповідач свого представника в судове засідання  не направив, до суду повернулася ухвала  від 06.09.2007 р., якою було призначено  судовое засідання  27.09.2007 р. з відміткою пошти, що ВАТ
"Перше серпня" ліквідовано.

В судовому засіданні були оголошені перерви: з 27.09.2007 р.  до 12:15 год. 01.10.2007 р. та  для виготовлення  повного тексту постанови з 01.10.2007 р.  до 14:30 год. 10.10.2007 р.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи, викладені
в  апеляційній скарзі та у відзиві на
неї, вислухавши пояснення
представників  позивача та  першого відповідача, перевіривши правильність
застосування  місцевим господарським
судом  норм  матеріального та  процесуального права, колегія  суддів дійшла висновку, що апеляційна  скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

24.11.2004 р.  між відкритим
акціонерним товариством  "Перше
серпня" в  особі ліквідатора
ОСОБА_2, продавцем та  приватним
підприємцем ОСОБА_1, покупцем були укладені договори купівлі-продажу:

- договір купівлі-продажу № 2219, згідно з яким продавець продав,
а  покупець купив  нежитлову
будівлю за  адресою : АДРЕСА_1
площею 91,2 кв.м.;

- договір купівлі-продажу № 2221, згідно  з яким
продавець продав, а  покупець
купив  нежитлову  будівлю
за  адресою: АДРЕСА_2 загальною
площею 297,2 кв.м.

25.11.2004 р. сторонами підписано акт прийому-передачі  майна, придбаного  по зазначеним договорам.

Як вбачається з
матеріалів  справи, спірні  договори були
укладені за  результатами  проведених 14.07.2004 р. та  09.11.2004 р.   ТОВ "Універсальна біржа
"Гермес" , у зв"язку з процедурою ліквідації  другого відповідача аукціонних торгів,
переможцем  яких став  перший відповідач.Зазначене
підтверджується  протоколами  аукціонних торгів №5 від 14.07.2004 р. та №
2  від 09.11.2004 р.

Позивач в позовній заяві просив суд першої інстанції  визнати зазначені  договори недійсними  на підставі ч. 1 статті 215 Цивільного
кодексу України,  у зв"язку з тим,
що в  порушення  вимог ч. 1 та ч. 5 статті 203 Цивільного
кодексу  України ці договори суперечать
вимогам закону та  не спрямовані  на реальне настання правових наслідків,
що  обумовлені  ними. В
обгрунтування  позову позивач  посилається на те, що в  порушення
статті  658 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового
продажу та  інших випадків, встановлених
законом, належить власнику товару,
другий  відповідач на час   укладення
спірних договорів  не був  власником будівель, що є предметом  цих договорів та в  порушення
статті 662 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що продавець
зобов"язаний  передати покупцеві
товар, визначений договором купівлі-продажу, зазначені  будівлі
не були передані  другим  відповідачем першому відповідачеві, оскільки
позивач тривалий час   безперервно  володіє та
користується  ними та
підписаний  сторонами акт
прийому-передачі є фіктивним. Позивач   в
позовній  заяві зазначає, що
укладені  договори порушують його право
власності на спірні будівлі, яке підтверджується рішенням Валківського
районного суду Харківської області від 25.11.2005 р. по цивільній справі №
2-128/2005, рішеннями господарського суду Харківської області  від 11.07.2005 р. у  справі № 40/226-05 та від 09.03.2005 р. у справі
№ 11/18-05.

Під час  апеляційного
розгляду  справи позивач  посилається
на те, що  спірні договори
порушують його право  володіння та  користування
будівлями, які  є предметом цих
договорів, оскільки він тривалий час
безперервно володіє та   користується  ними згідно з ліцензіями та   дозволами на розміщення об"єктів торгівлі.

Як вбачається  з
матеріалів  справи  рішенням
Валківського районного суду
Харківської області  від
25.11.2005 р. у  цивільній  справі №
2-128/2005 за заявою  пайщика  Олександрівського сільського споживчого
товариства  3  про встановлення  факту набуття права власності на  майно Олександрівського  сільського споживчого товариства, що
складається  з магазину 4 та  буфету 3 в с. Серпневе Валківського району
Харківської області встановлено  факт
права власності Олександрівського сільського споживчого товариства  на
будівлі, які  розташовані за  адресою: АДРЕСА_2.

Зазначене рішення
переглядалося за  нововиявленими
обставинами та  ухвалою Валківського
районного суду Харківської області від 22.04.2005 р. було скасовано.

Рішенням господарського суду Харківської області  від 11.07.2005 р. у  справі №
40/226-05 за  позовом
Олександрівського  сільського споживчого
товариства до Благодатненської сільської ради про визнання  права власності, за  Олександрівським сільським споживчим
товариством визнано право власності на будівлі,
які  розташовані за  адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Вищого
господарського суду України від 08.12.2005 р. зазначене рішення  скасовано , а
справу  передано на новий  розгляд до Господарського суду Харківської
області.

При новому розгляді  справи
№  40/266-05 Рішенням господарського суду
від 27.11.2006 р., новий  номер справи
46/119-06  в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою  Харківського
апеляційного господарського суду
від  27.11.2006 р. рішення
Господарського суду Харківської області від 17.05.2006 року по справі №
46/119-06 (№ 40/226-05) скасовано в частині відмови у задоволенні позову про
визнання права власності за Олександрівським сільським споживчим товариством на
нежитлову будівлю, розташовану за адресою АДРЕСА_2. Прийнято в цій частині нове
рішення. Визнано за Олександрівським сільським споживчим товариством право
власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою АДРЕСА_2. В частині
відмови у задоволенні решти позовних вимог, рішення Господарського суду
Харківської області залишено без змін.

Постановою  Вищого
господарського суду  України від  27.02.2007 р. постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 27.11.2006 р. у  справі №
46/119-06 залишено без змін.

Як  встановлено
постановою  Вищого господарського
суду  України від  27.02.2007 р. у  справі № 46/119-06 нежитлова будівля, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності СПД-ФО ОСОБА_1,
згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2004 р. укладеного між СПД-ФО
ОСОБА_1 та ВАТ "Перше серпня".

ВАТ "Перше
серпня" було створено  в процесі
приватизації Державного сільськогосподарського підприємства радгоспу ім.
Першого Серпня на підставі  Наказу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області
від 13.01.2000 року № 22-П  .

Відповідно до листа
Регіонального відділення Фонду державного майна України від 26.07.2006 року №
12-7571, акт передачі нерухомого майна у власність ВАТ "Перше серпня"
від 07.11.2000 року № 341 було надано відповідно до Порядку підтвердження права
власності на нерухоме майно, затвердженого наказом ФДМУ від 22.07.1998 року №
1450, на підставі даних інвентаризаційних описів фондів, складених на дату
оцінки. Згідно з цими інвентаризаційними описами основних фондів, місцезнаходження
всіх об'єктів показано за адресою: с.Серпневе, Валківського району Харківської
області.

Нежитлова будівля належала продавцю на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, виданого 18.06.2003 року виконавчим
комітетом Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської
області, на підставі рішення цього виконавчого комітету № 17 від 10.04.2003
року, зареєстрованого 18.06.2003 року у Валківському бюро технічної
інвентаризації за реєстраційним номером 1520097.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу  України факти, встановлені рішенням
господарського суду  під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в  яких беруть участь ті  самі
сторони.

До того ж у  матеріалах
справи  міститься  розпорядження
Валківської  районної державної
адміністрації  від 27.0Н3.1998 р. №
9НОМЕР_2 про затвердження  акту уведення
в експлуатацію закінченого будівництвом магазину-кафе в  АДРЕСА_2 Благодатненської сільської ради, в
п.3   якого зазначено, що власником цієї
будівлі є Верховна рада України.

Виходячи з наведеного у
позивача  відсутнє право власності
(в  тому
числі  на  момент укладення  спірних договорів) на приміщення що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на  яке було визнано право власності  не є предметом спірних договорів , а тому не
має відношення до даного спору.

Позивач  в апеляційній  скарзі
необгрунтовано  посилається  на те, що зазначене приміщення  та
приміщення  розташоване по
цій  вулиці  під номером
НОМЕР_2  є одне й  те
саме  приміщення.

Як  зазначено в  довідках
виконавчого комітету Благодатненської сільської ради НОМЕР_3.  будівля
№  НОМЕР_2 за адресою:
АДРЕСА_1-окремо розташована будівля, а
раніше  розташована за  цією адресою будівля  за НОМЕР_4
без виготовлення  технічного
паспорту -кіоск  по продажу хлібобулочних
виробів, знесений  у 2001 році.,
технічний  паспорт на цю споруду не
виготовлявся, оскільки  кіоск не є
капітальною будівлею.

Крім того, з мотивувальної частини постанови  Харківського апеляційного господарського суду
від 27.11.2006 р. у  справі №  46/119-05
також вбачається, що будівля
№  НОМЕР_2 та будівля НОМЕР_4 за
адресою АДРЕСА_1 є окремими будівлями.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона  повинна довести
ті  обставини, на  які
вона  посилається як  на підставу своїх вимог чи заперечень.

У  матеріалах справи
відсутні, та позивачем  не надано
доказів  на  підтвердження
права  власності  на
будівлю, розташовану  за  адресою АДРЕСА_1, НОМЕР_2

Відповідно до  статті 1  Господарського процесуального кодексу  України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду  згідно
з встановленою підвідомчістю господарських справ за  захистом своїх порушених або оспорюваних прав
і охоронюваних законом інтересів.

Однак позивач  не довів, які
права або охоронювані законом інтереси
порушують спірні  договори.

Посилання позивача  на те,
що спірні  договори порушують його право
володіння та користування спірними приміщеннями також є необгрунтованими,
оскільки, по-перше позивач  не надав  доказів наявності у  нього права
володіння чи користування цими приміщеннями та  по-друге, здійснення  власником провомочності  по розпорядженю своїм майном не порушує
речових  прав  володіння
чи  користування  інших осіб на
це майно.

Крім того слід зазначити, що як вбачається  з матеріалів
справи та  правильно встановлено
місцевим господарським судом, спірні
договори є укладеними, оскільки містять
всі істотні  умови та  відповідно до статей 182, 209, 210  640 Цивільного кодексу України нотаріально
посвідчені і пройшли  державну
реєстрацію.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перший  відповідач
безпідставно посилається на припинення як юридичної особи  другого відповідача, оскільки  відповідно до витягу з Єдиного державного
реєстру  підприємств, установ та  організацій України від 26.09.2007 р. №  11292/12-07 ВАТ "Перше серпня"
станом  на 26.09.2007 р.  числиться в
ЄДРПОУ з ідент. кодом 00412375, як юридична особа, а  тому
відповідно  до  ч. 4 статті
91   Цивільного кодексу України та
ч. 2  статті 33   Закону України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"  не є припиненим.

Зважаючи на наведене
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відсутність підстав для задоволення  позову, у зв"язку  з чим оскаржуване  рішення
слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 35, 43, 99. 101,
103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія  суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду
Харківської області від  21.06.2007 р.
у  справі №  46/509-05 залишити без змін.

Головуючий суддя                              (підпис)                         Слюсарева Л.В.

Суддя                              (підпис)                         Білоконь Н.Д.

Суддя                              (підпис)                         Фоміна В.О.