ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 2/209

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Савенко Г.В.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А."

на постанову
за скаргою
на дії
Київського апеляційного господарського суду від  13.03.07 р.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А."
Державної виконавчої служби у Солом’янському районі м. Києва

у справі
№ 2/209  господарського суду  міста Києва

за позовом
Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А."

про
стягнення  55 444 грн. 51 коп.

За участю представників сторін:

від позивача – Бежевець А.М., за довіреністю

Бабенко А.І., за довіреністю

від відповідача –Похиленко А.В., за довіреністю

від ДВС у Солом’янському районі м. Києва –Бурлака Р.В., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Ю.С.А.” була подана до господарського суду скарга на дії Державної виконавчої служби у Солом’янському районі м. Києва, в якій заявник просить - поновити строк оскарження постанови від 10.11.2006 про арешт майна боржника; скасувати постанову від 10.11.2006 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; визнати наказ Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209 таким, що не підлягає виконанню; закрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2007, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від  13.03.07 р. в задоволенні скарги Товариству з обмеженою відповідальністю “Ю.С.А.” на дії Державної виконавчої служби Солом’янського району міста Києва відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А." звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.07 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від  13.03.07 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Першикова Є.В. справа розглядається по суті колегією суддів у постійному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореною розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 20.11.2006 р.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.05 р. у справі № 2/209 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ю.С.А.” на користь Національного технічного університету “Київський політехнічний інститут” 55 444,51 грн. збитків, 554,45 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.06.2005 після набрання рішення законної сили був виданий Наказ про примусове виконання рішення.

23.09.2005 Постановою відділом державної виконавчої служби у Солом’янському районі м. Києва було відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209 була винесена

Відділом виконавчої служби у Солом’янського районі м. Києва боржнику було надано строк для добровільного виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209 до 30.09.2005.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України “Про виконавче провадження”, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що державний виконавець зобов’язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не поширюється на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, державним виконавцем спочатку було накладено арешт на грошові кошти боржника, потім, в зв’язку з відсутністю на рахунках коштів, накладено арешт на транспортні засоби, які на даний час перебувають в розшуку. Державний виконавець також звернувся до Бюро технічної інвентаризації м. Києва для встановлення місця знаходження майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Боржник також звертався до Господарського суду міста Києва зі скаргами на дії державної виконавчої служби, що зумовлювало зупинення виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209. На даний час боржником залишається непогашена сума боргу в розмірі 30 871,00 грн. Доказів повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2005 по справі № 2/209 боржник не надано.

Відповідно до ст. 64 Закону України “Про виконавче провадження”, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним (за винятком майна, виключеного з обороту або обмеженого в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Отже, апеляційний суд прийшов до вірного висновку, що під час вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 № 2/209 та при винесенні постанови від 10.11.2006 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Державною виконавчою службою Солом’янського району міста Києва було дотримано вимог Закону України “Про виконавче провадження”.

Таким чином, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А." залишити без задоволення.

Постанову  Київського апеляційного господарського суду від  13.03.07 р.  у справі № 2/209  залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Є. Першиков

Судді                                                                                               Г. Савенко

І.  Ходаківська