ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 р.
Справа № 3/114

за позовом  ТзОВ Науково-виробниче підприємство "Інтернафта"  вул. Рильського,26,Рожнятів,Івано-Франківська область,77600

до відповідача  ПП "ТИС"  вул.22 Січня,Брошнів-Осада,Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77605

про визнання договору найму (оренди) транспортного засобу від 02.01.04 недійсним

Представники:

Від позивача:  Іванів Дарія Василівна - заступник директора, (довіреність № 16 від 12.04.2007 року),

Від відповідача : не з"явилися

СУТЬ СПОРУ: про визнання договорів оренди автомобіля МАЗ-54342 номерний знак  8037 ІФН від 1.01.2004р., від 2.01.2004р.  та 21.06.2006р. недійсними.

Судові засідання проведено неодноразово, а саме: 10.05.07р., 24.05.07, 26.06.2007р. 16.08.07р., 11.10.07р.Проте. представник відповідача з"явився  в судове засідання  тільки 10.05.07р., в інші судові засіданні представник відповідача не з"являвся та подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв"язку з неможливістю взяти участь в них. При  цьому відповідач дав згоду на розгляд спору за межею  термінів передбачених ГПК, проти чого з міркувань необхідності  повноти та об"ективності розгляду спору не заперечив і позивач.   Представник відповідача не з"явився і в судове засідання 11.10.07р. та на цей раз не подав до суду жодних клопотань. За таких обставин, суд вважає за правильне розглянути спір по суті на підставі ст.75 ГПК України, враховуючи наявні матеріали справи та пояснення представника позивача.

При цьому  судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договорів аренди автомобіля МАЗ-54342 номерний знак 8037 ІФН від 1.02.2004р. ,від 1.01.2004р. та від 21.06.2006р. посилаючись при цьому на те,  що спірними договорами  була встановлена помісячна орендна плата за автомобіль в розмірі 5700 грн. Відповідач заявив вимогу про сплату орендної плати за користування автомобілем за період  з 1.01.2003р. в розмірі 193800грн. в той час, коли автомобіль орендарем не використовувався по вині самого орендодавця, який не передав документацію на автомобіль, а також не передав автомобіль орендарю по акту прийому передачі. Крім того, автомобіль не належить ПП "ТИС"  і зареестрований в Калуському  МРЕО за "Брошнівлісторг". ТзОВ НВП "Інтернафта"  в особі директора  не мало права укладати договір  оренди автомобіля, оскільки відповідно до  розділу 8 статуту ТзОВ НВП "Інтернафта" директор діяв за межею наданих повноважень.Наведені обставини, на думку позивача, є достатніми підставами для визнання договору недійсним відповідно до ст.207 Господарського кодексу.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства - дійшов наступних висновків по спору:

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу  зміст  правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.  Пунктом 5 ст.203 Цивільного кодексу  передбачено загальну вимогу, додержання якої є необхідним для чинності правочину, а саме: правочин має бути спрямований на реальне настання  правових  наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності будь-якого правочину є недодержання в момент вчинення правочину  стороною /сторонами/  вимог, які встановлені, зокрема , ч. 5 ст.203 Цивільного кодексу.

З аналізу договорів  оренди автомобіля, які є предметом даного спору випливає, що  відповідач зобов"язувався здати, а позивач прийняти в орендне користування автомобіль марки МАЗ 54342. Пунктом 1 договорів  передбачено  обов"язок орендодавця передати автомобіль орендарю в тимчасове платне користування , який би повністю відповідав технічним вимогам і давав змогу безперешкодно володіти і користуватися   ним. Проте, відповідач не спростував перед судом доводи позивача про те, що:

- автомобіль не був фактично переданий орендарю,  а також орендодавцем не було передано технічну документацію на автомобіль для виготовлення тимчасового технічного паспорту, як це передбачено  п.6,  15 Правил державної реестрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок затверджених постановою КМ України від 7.09.1998р. № 1388.

-  підприємством-позивачем  не приймались на роботу відповідні робітники /водії/ для експлуатації орендованої машини, що підтверджується  відповідними доказами по виплаті на підприємтсві заробітної плати  в спірному періоді,

-   на підприємстві  відсутні будь-які  документи, які свідчили-би про використання підприємством орендованого майна.

-  відповідачем також не спростовано доводів позивача про те,  що автомобіль, який здавався ним в оренду, належав  йому на праві власності на момент укладення договору.

Наведені обставини, дають суду право на  висновок про те, що договір було підписано без намірів фактичної передачі автомобіля в оренду, що відповідно до п.5 ст.203 Цивільного кодексу не дозволяється, а тому такий договір на підставі ст.215 Цивільного кодексу підлягає визнанню недійсним.

Таким чином,  керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу,  ст.207 Господарського кодексу, ст.ст. 49, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Визнати недійсними договори оренди  автомобіля МАЗ 54342 державний номерний знак 80-37 ІФН на напівпричепа марки 5524 АП державний номерний знак 0129 ЕН , укладені сторонами  2.01.2004р.,  1.01.2004р. та 21.06.2006р.

Стягнути з відповідача в користь позивача 85 грн. держмита та 118 грн. інформаційних витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Ф

рішення підписане 17.10.07