КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007                                                                                           № 29/389

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Сабельнікова І.О. (дов. №3 від 02.07.2007)

відвідповідача : Лихвар В.А. (дов. б/н від 04.10.2007)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спільного Українсько-Російського Товариства з обмеженою відповідальністю "Алків-Т"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.08.2007

у справі № 29/389

за позовом                               Спільного Українсько-Білоруського ЗАТ "Зв"язокінформсервіс"

до                                                   Спільного Українсько-Російського Товариства з обмеженою відповідальністю "Алків-Т"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 1181085,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва було передано позовні вимоги  Спільного українсько-білоруського Закритого акціонерного товариства  „Зв’язокінформсервіс” (далі-позивач) до Спільного українсько-російського товариства   з обмеженою відповідальністю „Алків-Т” (далі-відповідач) про стягнення 1181085,81грн.  вартості поліпшень здійснених позивачем відповідно до умов договору оренди  №09/04-02 від 09.04.2002.

Рішенням господарського суду  міста Києва від 09.08.2007 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1081084,00грн. вартості поліпшень за договором  здійснених позивачем відповідно до умов договору оренди  №09/04-02 від 09.04.2002; 10810,84грн.  державного мита та 118,00грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду міста Києва,  відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду  міста Києва від 09.08.2007, прийняти нове рішення, яким  відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог повністю та стягнути з позивача на користь відповідача 5905,43грн.   державного мита за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач  посилається на порушення судом норм  матеріального права,  неповне з’ясування  обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність  обставин, які судом визнано встановленими та невідповідність  висновків суду обставинам  справи. Зокрема, скаржник  наполягає на  тому, що  матеріалами справи не доведено факту, що  орендоване приміщення   знаходилося у руйнівному стані непридатному до використання, а тому проведені відповідачем  ремонтно-будівельні роботи є поточним ремонтом, проведеним відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 договору  на проведення якого  відповідач не давав письмової згоди. Крім того, відповідач наполягає на тому, що судом  безпідставно не застосовано  строк позовної давності встановлений  статтею 786 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), оскільки договір   оренди 18.11.2005   було розірвано відповідачем в односторонньому порядку у зв’язку з несплатою позивачем  орендних платежів, шляхом направлення останньому  письмового повідомлення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  від 20.09.2007  апеляційну скаргу прийнято  до провадження, судове засідання призначено на 09.10.2007. В порядку приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України)  у судовому засіданні 09.10.2007 було оголошено перерву до 16.10.2007.

У  судове засідання 16.10.2007 з’явилися представники сторін. Представник відповідача  підтримав  доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник позивача   повністю заперечив  проти  доводів викладених в апеляційній скарзі посилаючись на законність та  обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне:

Між  сторонами 08.04.2002  було укладено договір оренди №08/04 (далі-Договір оренди), відповідно до  умов якого орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає у тимчасове володіння, у строкове користування наступні об'єкти: двоповерхову житлову будівлю загальною площею 397,2 кв. м та земельну ділянку загальною площею 1000 кв. м, що знаходяться за адресою:    м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А.

Представниками позивача та  Закритого акціонерного товариства "Барвінок" (попередній власник) 01.02.2002 було складено акт обстеження нежилого приміщення, за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, яким встановлено, що на момент обстеження вищезазначене      нежиле     приміщення знаходилося   у   руйнівному   стані,    непридатному для експлуатації.

Таким чином, без здійснення ремонтно-будівельних робіт, орендар не мав можливості використовувати об'єкт оренди за призначенням відповідно до мети, вказаної в договорі оренди, зокрема: приміщення та земельна ділянка, що орендується, надається орендарю для розміщення ділового офісу, складів, магазину-складу, а також розміщення та обслуговування автомобілів та рухомого складу підприємства (підпункту  2.1 пункту 2 Договору оренди).

Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 Договору оренди строк оренди складає 10 років з моменту підписання Договору. Термін дії даного договору встановлено з моменту підписання до 08.04.2012.

Підпунктом  7.1 пункту 7 Договору оренди  було встановлено  наявність  обов'язкової письмової згоди відповідача на здійснення перебудови, добудови та перепланування об'єкта, що орендується. Проте,  договором не встановлено, яким саме чином має бути оформлена згода  надана відповідачем.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альків 2000" (далі-ТОВ „Алків 2000) та позивачем 09.04.2002 укладено договір №09/04-02, відповідно до умов якого замовник (позивач) доручає і оплачує, а виконавець (ТОВ „Алків 2000”) приймає на себе обов'язок щодо виконання власними чи залученими силами, способами і матеріалами, згідно з робочим проектом і кошторисами на об'єкті двоповерхова нежила будівля, розташована за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, роботи відповідно до Додатку № 1. Договірна ціна за здійснені роботи і використані матеріали складає 1134376,00 грн. Договір №09/04-02 від 09.04.2002 та додаток №1 до нього (кошторис на ремонтно-будівельні роботи адміністративної будівлі по вул.Кудрявській, 23-А у м. Києві) підписані обома контрагентами та скріплені їх печатками. На кошторисі на ремонтно-будівельні роботи адміністративної будівлі по вул. Кудрявській, 23-А у м. Києві, що є Додатком №1 до Договору підряду надрукована відмітка "погоджено: від власника" та відповідно стоїть підпис директора та печатка відповідача, який є власником майна. Погодження надане саме на виконання підпункту 7.1. пункту 7  Договору оренди.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що підпис директора відповідача та печатка  товариства, поставлена на Додатку №1 до  договору №09/04-02 від 09.04.2002, є доказом того, що власник, майна, розташованого по вул. Кудрявській, 23-А у місті Києві, надав  свою згоду на здійснення ремонтно-будівельних робіт об'єкта оренди за договором №08/04 від 08.04.2002. При цьому судова колегія критично оцінює посилання відповідача  на відсутність  погодження  відповідача на проведення позивачем дій, передбачених підпунктом 7.1 пункту 7 Договору оренди.

На виконання умов договору підряду №09/04-02 від 09.04.02, ТОВ "Алків 2000" виконало будівельно-ремонтні роботи на загальну суму 1081084,00 грн., що підтверджується актами приймання передачі за серпень 2002 року на суму 756000,00грн., за жовтень 2002 року на суму 165084,00грн., за травень 2003 року на суму 50000,00грн. та на суму 110000,00грн., та довідками про вартість виконаних робіт за серпень 2002 року на суму 756000,00грн., за жовтень 2002 року на суму 165084,00грн., за травень 2003 року на суму 50000,00грн. та на суму 110000,00грн.

Відповідно до умов  договору підряду № 09/04-02 від 09.04.2002, позивач  перерахував на рахунок ТОВ "Альків 2000" кошти, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку від 12.04.2002 на суму 189000,00грн., від 29.04.2002 на суму 189000,00грн., від 27.06.2002 на суму 189000,00грн., від 26.09.2002 на суму 50000,00грн., від 01.08.2002 на суму 189000,00грн., від 28.10.2002 на суму 115084,00грн. від 30.01.2003 на суму 50000,00грн., від 17.04.2003 на суму 30000,00грн., від 16.05.2003 на суму 80000,00грн. Тобто позивач повністю розрахувався з ТОВ „Алків 2000” за виконані останнім будівельно-ремонтні роботи, чим підготував об'єкт оренди до цільового використання відповідно до умов договору оренди від 08.04.2002 №08/04.

Таким чином, позивачем було здійснено поліпшення об'єкту оренди за згодою орендодавця (власника майна) на  загальну суму 1081084,00грн., яка  відповідачем не   була відшкодована позивачеві  чи зарахована в рахунок плати за користування  орендованим приміщенням.

У зв’язку  з тим, що  позивач не виконує свої зобов'язання за  договором, а саме не сплачує орендну плату більше 11 місяців, відповідач направив позивачеві повідомлення №143 від 03.11.2005 про розірвання договору оренди №08/04 від 08.04.2002, яке  було отримано останнім  18.11.2005.

Відповідно до приписів статті 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Підпунктом  5.5 пункту 5 Договору оренди  встановлено, що  у випадку дострокового розірвання даного договору, і при здійсненні орендарем за згодою орендодавця перебудови, добудови та перепланування об'єкта, що орендується, орендодавець відшкодовує орендарю вартість здійснених перебудов, добудов та перепланувань у 20 денний термін з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Оскільки  позивачем, за наявності дозволу відповідача та відповідно до підпункту 7.1. пункту 7 Договору  оренди було здійснено будівельно-ремонтні роботи на  орендованому об'єкті на суму 108084,00грн., у зв'язку з достроковим розірванням договору оренду, зазначена сума, відповідно до частини третьої статті 778 ЦК України та підпункту 5.5 пункту 5 Договору оренди,  повинна бути відшкодована позивачеві.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення   з відповідача на користь позивача 108084,00грн.  вартості поліпшень за договором №09/04-02 від 09.04.2002. При цьому, судовою колегією критично оцінено посилання відповідача на те, що  позивач здійснював поточний ремонт за власні кошти, а відповідач, згідно Договору оренди, не мав зобов’язань щодо компенсації витрат позивача на проведення поточного ремонту, оскільки відповідач не обґрунтував зазначені заперечення, та не надав суду  допустимих доказів на їх підтвердження у розумінні статті 34 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України обов’язок доказування  розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і позивача, який повинен був довести, що  поліпшення орендованого майна у повному обсязі  було здійснено  за згодою відповідача.

Позивачем не надано суду доказів щодо того, що на поліпшення, які були здійснені ним на підставі договору № 194 від 02.07.2002 з Приватним підприємством  „БеГ-ТЕРМ” та додаткової угоди №1 до нього від 03.02.2003 на загальну суму 50062,21грн. (поставка та монтаж обладнання топочної); договору № 9 від 29.07.2002 з Товариством з обмеженою відповідальністю „Альтаїр” на обладнання металевої огорожі на суму 38699,60грн.; договору №02-55 від 02.12.2002 з Товариством з обмеженою відповідальністю  Фірма „Термінал” на прокладення телефонного кабелю та телефонізацію приміщення, розташованого  по вул.Кудрявській, 23-А в місті Києві на суму 5850,00грн.; контракту від 14.08.2002 з суб’єктом підприємницької діяльності, фізичною особою  Івановим на виготовлення та монтаж дубових перил на суму 5390,00грн. була надана згода наймодавця (відповідача). Загальна сума поліпшення, здійснених без згоди наймодавця та, які не можливо відокремити від об'єкту  оренди складає 100001,81грн.

Відповідно   до   частини   5   статті   778   ЦК України     якщо     наймач     без     згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

У зв’язку з вищезазначеним судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості  позовних вимог в частині стягнення з відповідача  на користь позивача 100001,81грн.

Відповідно до приписів 786  ЦК України до вимог про відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

Частина друга  статті 795 ЦК України пов'язує припинення договору оренди з підписанням акту: повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України), а відповідно до частини третьої  статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Підпунктом  5.5 пункту 5 Договору оренди №08/04 від 08.04.2002 між сторонами було досягнуто згоди, що у випадку дострокового розірвання даного договору, і при здійсненні орендарем за згодою орендодавця перебудови, добудови та перепланування об'єкта, що орендується, орендодавець відшкодовує орендарю вартість здійснених перебудов, добудов та перепланувань у 20 денний термін з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Таким чином, сторони дійшли згоди (домовились) про інший порядок і строки відшкодування здійснених поліпшень. В зв'язку з тим, що акт приймання-передачі між сторонами не був підписаний після розірвання договору оренди, перебіг строку на відшкодування здійснених поліпшень не почався і позивач не втратив свого права на звернення до суду та захисту своїх інтересів у судовому порядку.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №16/168-3/475 від 20.02.2007, прийнятим за результатами розгляду спору  між тими ж сторонами про звільнення орендованого приміщення,  було встановлено, що порядок повернення об’єкта оренди, передбачений розділом 8 Договору оренди №8/04 від 08.04.2002 застосовується при добровільному виконанні сторонами за договором своїх обов’язків. Оскільки спір був переданий на вирішення суду, звільнення приміщення відбувається в примусовому порядку, отже складання акту прийому-передачі приміщень між позивачем та відповідачем в даному випадку не є умовою для припинення договору та виселення відповідача. Відсутність цього акта приймання-передачі компенсується документами виконавчого провадження, якщо рішення суду не виконується відповідачем   добровільно.   Отже,   відсутність   акта   приймання-передачі   спірного приміщення від відповідача позивачу не перешкоджає дії інших умов договору оренди №8/04 від 08.04.2002.

Відповідно до вимог статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин, судова колегія  дійшла  висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів  вважає, що  апеляційна скарга Спільного українсько-російського товариства   з обмеженою відповідальністю „Алків-Т” не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю „Алків-Т”  на рішення  господарського суду міста Києва від 09.08.2007 у  справі №29/389 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва    від 09.08.2007  у справі №29/389 залишити  без змін.

3.Матеріали справи №29/389 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.10.07 (відправлено)