ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 р.
№ 17/127

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Грейц К.В.,

суддів :
Бакуліної С.В.,
Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційних скарг
Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь”

на рішення
від 04.07.2007 року

у справі
№ 17/127

господарського суду
міста Києва

за позовом
Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь”

до
Управління справами Державної адміністрації залізничного транспорту України “Укрзалізниця”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача                    Товариство з обмеженою відповідальністю “Карре”

про
відміну торгів

за зустрічним позовом
Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця)

до
Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” (далі –ПГОІ “Промінь”)

про
стягнення суми тендерного забезпечення в розмірі 35 000 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача:
Манойло Н.Г. (довіреність від 02.04.2007р. № 1-д)

від відповідача:
третя особа:
Чередник Ю.Г. (довіреність від 26.09.2007р. № 72)
Шаповаленко А.В. (довіреність від 03.10.2006р. № 102)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Кролевець О.А.) від 04.07.2007 року по справі № 17/127 в задоволенні первісного позову Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” відмовлено; зустрічний позов Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) задоволено повністю; стягнуто з Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” на користь Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) суму тендерного забезпечення в розмірі 35 000 грн. для подальшого перерахування до державного бюджету, державне мито в розмірі 350,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційних скаргах Підприємство громадської організації інвалідів “Промінь” просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2007 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст.1, 21, 15, 21 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, ст.141 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, ст.6 Закону України “Про систему оподаткування”, ст.ст.4, 60, 84, 85 ГПК України.

Відзиву на касаційні скарги сторони не надіслали.

Заслухавши пояснення по касаційним скаргам представника позивача, який підтримав викладені в них доводи, заперечення на касаційні скарги представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В суді першої інстанції було встановлено, що в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 11.12.2006 року № 50(69) було опубліковане оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі обладнання конторського, замовником яких є Управління справами Державної адміністрації залізничного транспорту України “Укрзалізниця”.

Згідно з протоколом № 10 від 25.01.2007 року розкриття тендерних пропозицій при здійсненні процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та додатком до нього (Відповідність кваліфікаційним вимогам та технічним характеристикам) надані учасниками тендеру пропозиції, в тому числі пропозиція позивача, були визнані такими, що відповідають умовам тендерної документації.

Відповідно до протоколу оцінки тендерних пропозицій та визначення переможця від 15.02.2007 року переможцем тендеру на закупівлю обладнання конторського визнано пропозицію Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь”, яка набрала 100,00 балів.

Про результати проведення торгів та акцепт тендерної пропозиції позивача було повідомлено письмово (повідомлення № ЦН-15/162 від 15.02.2007 року).

Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” замовник торгів укладає договір про закупівлю не пізніше ніж через 21 робочий день з дня акцепту.

Оскільки акцепт пропозиції ПГОІ “Промінь” було зроблено 15 лютого 2007 року, тому договір повинен був укладений не пізніше ніж 20 березня 2007 року.

Однак, як стверджує відповідач за первісним позовом, станом на 21.03.2007 року переможець торгів (ПГОІ “Промінь”) так і не з’явився для підписання договору, що свідчить про його відмову від підписання договору.

Судом встановлено, що листом за № ЦН-15/321 від 13.03.2007 року Управління справами Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) направило на адресу ПГОІ “Промінь” листа про те, що наданий ПГОІ “Промінь” проект договору не може бути підписаний, оскільки його умови стосуються договору про поставку машин електронно-обчислювальних та іншого устаткування для оброблення інформації, що не має ніякого відношення до тендеру по закупівлі обладнання конторського.

У відповідь на цей лист ПГОІ “Промінь” повідомило, що помилка в предметі договору виникла не з його вини. Листом від 28.03.2007 року № 466 позивач за первісним позовом повторно надіслав на адресу тендерного комітету проект договору про закупівлю обладнання конторського.

Однак в зв’язку з тим, що строки встановлені Законом для укладення договору сплили 21.03.2007 року і необхідний договір з переможцем торгів (ПГОІ “Промінь”) досі не укладено, тендерним комітетом було проведено засідання щодо повторної оцінки тендерних пропозицій та визначення переможця на закупівлю обладнання конторського.

Згідно з протоколом цього засідання від 21.03.2007 року до повторної оцінки тендерних пропозицій було допущено ТОВ “Карре” та Підприємство “Мобілкомп”, переможцем з яких було визнано ТОВ “Карре” (100 балів).

30 березня 2007 року між Державною адміністрацією залізничного транспорту “Укрзалізниця” - Управління справами та ТОВ “Карре” було укладено договір поставки № 185/07 (копія договору залучена до матеріалів справи).

Підприємство громадської організації інвалідів “Промінь” звернулось до суду з позовом про відміну торгів, вважаючи рішення замовника про повторну оцінку тендерних пропозицій та дії відповідача за первісним позовом такими, що суперечать вимогам закону та порушують його права, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач не відмовлявся від підписання договору про закупівлю, мала місце помилка, припущена в процесі підготовки договору, яка була виправлена і договір 20.03.2007 року надісланий на адресу відповідача, що підтверджується листуванням. Також позивачем заявлено про невідповідність тендерної документації вимогам Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, оскільки вимагаючи пунктом 18.2 тендерної документації від учасника до моменту розкриття тендерних пропозицій надати документ, що підтверджує сплату вартості тендерної документації, без уточнення який саме документ ним вимагається.

Дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог ПГОІ “Промінь” з огляду на таке.

Правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів визначені в Законі України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” (далі - Закон).

Відповідно до положень цього Закону торги (тендер) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів (тендера) згідно з процедурами (крім процедури закупівлі в одного учасника), встановленими цим Законом. Переможцем процедури закупівлі є учасник, тендерна пропозиція якого в результаті оцінки визнана найкращою та акцептована. Порядок розкриття, оцінка та порівняння тендерних пропозицій визначені в статті 26 Закону.

Згідно зі ст.26 Закону під час розкриття тендерних пропозицій перевіряється наявність всіх необхідних документів, передбачених тендерною або кваліфікаційною документацією. Під час розкриття тендерних пропозицій складається протокол згідно з установленою формою, копія якого надається всім учасникам на їх запит протягом одного робочого дня після дня отримання від учасника відповідного запиту. До оцінки замовник допускає тендерні пропозиції, які не були відхилені згідно з цим Законом. Замовник визначає переможця торгів із числа учасників, тендерні пропозиції яких не було відхилено, на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених у тендерній документації.

Статтею 29 Закону визначено, що замовник акцептує тендерну пропозицію, що визнана найкращою за результатами оцінки. З учасником, тендерну пропозицію якого було акцептовано, замовник укладає договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації у строк не раніше ніж через п’ять робочих днів з дня відправлення письмового повідомлення всім учасникам процедур відкритих торгів із зменшенням ціни, двоступеневих торгів і торгів з обмеженою участю про їх результати, але не пізніше ніж через 21 робочий день з дня акцепту. У разі відмови учасника, тендерну пропозицію якого було акцептовано, підписати договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації замовник повторно визначає найкращу тендерну пропозицію з тих, строк дії яких ще не минув, за винятком випадків, коли всі тендерні пропозиції було відхилено.

З огляду на те, що у визначений Законом строк, договір між переможцем торгів (ПГОІ “Промінь”) та замовником торгів (відповідачем за первісним позовом) укладений не був, суд вважає дії останнього щодо повторного визначення найкращої тендерної пропозиції та нового переможця (ТОВ “Карре”) такими, що повністю відповідають приписам ст.29 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Колегія суддів не бере до уваги доводи касаційної скарги стосовно того, що позивач не відмовлявся від підписання договору, оскільки сам факт не підписання сторонами договору про закупівлю з тим предметом, який би відповідав предмету закупівлі товару на тендері, у визначений законом строк та відсутність доказів про зворотне, правильно оцінений судом як відмова від підписання договору.

Касаційна інстанція також відзначає, що беззаперечно, що відповідно до ст.36 Закону з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і свобод у сфері закупівель будь-який учасник або інша особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність замовника замовнику або Комісії, або до суду згідно з цим Законом.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.28, 37, 371 Закону способами захисту в суді можуть бути: визнання недійсними процедур торгів, визнання торгів такими, що не відбулись, відміна торгів.

Так, згідно ст.28 Закону, торги відміняються у разі, якщо: на участь у торгах було подано менше трьох тендерних пропозицій щодо предмета закупівлі, визначеного замовником у тендерній документації; було відхилено всі тендерні пропозиції відповідно до вимог статті 27 цього Закону; замовник порушив вимоги цього Закону щодо оприлюднення інформації; якщо до оцінки допущено тендерні пропозиції менше ніж трьох учасників; комісією чи судом прийняте рішення про відміну торгів. Торги відміняються частково (за лотом), якщо було подано менше трьох тендерних пропозицій до відповідного лота.

Позивач фактично в позові не послався на жодну з підстав, передбачених законом, яка б була підставою для відміни торгів. Касаційна інстанція критично ставиться до зазначення позивачем в позові одночасно про порушення відповідачем його права як особи, яка стала переможцем торгів і пропозицію якої було акцептовано, рішенням замовника про повторну оцінку тендерних пропозицій, та про невідповідність тендерної документації вимогам Закону, оскільки позивач не звертався із скаргами про таке до проведення процедури торгів, і, будь-яка невідповідність документації не стала йому перешкодою брати участь в торгах.

Звідси висновок, що способом захисту в даній справі у позивача могло б бути визнання недійсною певної процедури торгів, а не відміна торгів, коли сам позивач в позові не заперечує їх законність до стадії прийняття відповідачем рішення про повторне визначення найкращої тендерної пропозиції.

Згідно зі ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Оскільки позивачем за первісним позовом не доведено суду порушення прав та законних інтересів Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” на торгах по закупівлі обладнання конторського, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь”.

В той же час, суд вірно порахував обґрунтованими зустрічні позовні вимоги Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) про стягнення з ПГОІ “Промінь” суми тендерного забезпечення в розмірі 35 000 грн. виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону забезпечення тендерної пропозиції (тендерне забезпечення) - це надання учасником замовнику гарантій щодо забезпечення виконання ним зобов’язань, які виникають у зв’язку з поданням тендерних пропозицій, включаючи такі способи забезпечення, як банківські гарантії, резервні акредитиви, чеки, згідно з якими первинне зобов’язання несе будь-який банк, депозити, векселі, порука та інші види забезпечення за вибором замовника відповідно до закону.

В оголошенні про проведення відкритих торгів із закупівлі обладнання конторського, опублікованому в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 11.12.2006 року № 50(69) в якості тендерного забезпечення визначено грошову суму в розмірі 35000 грн., яку може бути внесено у вигляді банківської гарантії, поруки або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Пунктом 12.1 Тендерної документації передбачено, що тендерна пропозиція обов’язково супроводжується документом, що підтверджує внесення тендерного забезпечення, який має бути поданий у формі оригіналу банківської гарантії або поруки Консультанта торгів або уповноваженої ним юридичної особи, або шляхом перерахування коштів на рахунок Замовника на суму 35000 грн.

Згідно з ч. 5 ст.23 Закону та п. 12.5 Тендерної документації тендерне забезпечення не повертається, зокрема, у випадку непідписання учасником, що став переможцем торгів, договору про закупівлю всупереч вимогам тендерної документації. Кошти, що надійшли як тендерне забезпечення (у разі, коли вони не повертаються учаснику), підлягають перерахуванню до доходів загального фонду відповідного бюджету.

Судом встановлено, що в якості тендерного забезпечення разом з тендерною пропозицією ПГОІ “Промінь” до тендерного комітету надійшла гарантія забезпечення тендерної пропозиції на загальну суму 35000 грн., підписане директором приватного підприємства “Агентство з питань гарантій та інвестицій”. Вказане тендерне забезпечення було погоджено тендерним комітетом.

Також судом встановлено, ПГОІ “Промінь” було визнано переможцем торгів, але ним за власної вини у визначений законом строк договір про закупівлю підписаний не був.

За таких обставин, у відповідності до ст.23 Закону суд вірно погодився з обґрунтованістю вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з ПГОІ “Промінь” суми тендерного забезпечення в розмірі 35000 грн., яка підлягає зарахуванню до державного бюджету.

Доводи касаційної скарги в частині того, що судом задоволено зустрічний позов до неналежного відповідача спростовуються приписами діючого законодавства стосовно права кредитора обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, пред’являти позови до безпосередньо до боржника а не до гаранта.

Не знайшло свого підтвердження і те, що позивача не було повідомлено належним чином про засідання 04.07.2007 року, оскільки ухвала від 20.06.2007 року про відкладення розгляду справи була розіслана сторонам 27.06.2007 року, про що свідчить відмітка канцелярії на зворотному боці ухвали (а.с.113 оборот).

Судові витрати за первісним та зустрічним позовом відповідно до ст.49 ГПК України правильно покладені на Підприємство громадської організації інвалідів “Промінь”.

Втім судом безпідставно, в порушення ст.141 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, ст.6 Закону України “Про систему оподаткування”, п.28 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, відмовлено в задоволенні заяви позивача за первісним позовом про повернення на його користь державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з тієї підстави, що позивач звільнений від сплати державного мита.

Відповідно до ст.141 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів.

Згідно ч.6 ст.6 Закону України “Про систему оподаткування”, підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів можуть надаватися пільги щодо сплати податків, зазначених у пунктах 1, 3, 8 частини першої цієї статті, на підставі дозволу на право користування такою пільгою, який надається міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів відповідно до Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Таким чином отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування передбачено Законом України “Про систему оподаткування” лише по окремих податках і зборах (обов’язкових платежах, а саме щодо : податку на додану вартість податок на прибуток підприємств, у тому числі дивіденди, що сплачуються до бюджету державними некорпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами; 8) плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) (пункти 1, 3, 8 ч.1 ст.6 Закону України “Про систему оподаткування”).

Отже, умови застосування пільг по сплаті державного мита підприємствами громадських організацій інвалідів врегульовані лише відповідними нормами Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, зокрема п.28 ст4, відповідно до якої від сплати державного мита звільняються: всеукраїнські та міжнародні об’єднання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що мають місцеві осередки у більшості областей України, Українська Спілка ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), громадські організації інвалідів, їхні підприємства та установи, республіканське добровільне громадське об’єднання “Організація солдатських матерів України” - за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, а також за вчинення всіх нотаріальних дій.

З огляду на викладене сплачене позивачем державне мито підлягає поверненню, а в іншій частині рішення суду має бути залишено без змін як законне і обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, ч.1 ст.11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Підприємства громадської організації інвалідів “Промінь” на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2007 року у справі № 17/127 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду від 04.07.2007 року у справі № 17/127 змінити, доповнивши його абзацом такого змісту: “Повернути Підприємству громадської організації інвалідів “Промінь” з доходів Державного бюджету України 85 грн. державного мита, сплаченого за платіжними дорученнями № 52 від 30.03.2007 року та № 64 від 03.04.2007 року. Повернути Підприємству громадської організації інвалідів “Промінь” з рахунку ДП “Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачених за платіжним дорученням № 51 від 30.03.2007 року”.

В іншій частині рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2007 року у справі № 17/127 залишити без змін.

Головуючий-суддя
К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач