ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2007 р.  11:15              Справа № АС-41/94-07

вх. № 3224/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Кисильова К.В.

представників сторін :

позивача - Костенко Р.В. - дов.

1-го відповідача - не з"явився.

2-го відповідача - не з"явився.

прокурор - Балаклицький В.В. - посв.

по справі за позовом  Прокурор Богодухівського району Харківської області, м. Богодухів в інтересах держави в особіДПІ у Богодухівському р-ні., м. Богодухів

до  ТОВ "Агротранссервіс - 2005", м. Богодухів

ТОВ "ТФ "Сфера", м.Київ

про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Богодухівського району Харківської області, м. Богодухів в інтересах держави в особі ДПІ у Богодухівському р-ні., м. Богодухів, звернувся до суду з позовом про визнання угоди укладеної між ТОВ ТФ "Сфера", м. Київ та ТОВ "Агротранссервіс - 2005", м. Богодухів у вигляді договору №15/07-05 від 15.07.2005р. недійсною.

Представник 1-го відповідача в призначене судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, в судове засідання викликався повістками про виклик. Вказані відправлення були направлені на адресу, вказану в позові, та адресу, яка зазначена у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, але повернулися без вручення з поштовою відміткою «по адресу організації не існує», але повістку про виклик в судове засідання на 06.08.2007р. було вручено, про що свідчить підпис на поштовому повідомлені, та 06.08.2007р. через канцелярію суду від 1-го відповідача надійшов лист про перенесення судового засідання.

Представник 2-го відповідача в призначене судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, в судове засідання викликався повістками про виклик. Вказані відправлення були направлені на адресу, вказану в позові, та адресу, яка зазначена у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, але повернулися без вручення з поштовою відміткою «за зазначеною адресою не знаходиться».

Відповідно до ч.8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою внесено до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб – учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув”, „адресат відсутній” і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.06р.).

Таким чином, суд належним чином повідомив відповідачів про час та місце розгляду даної справи. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представників відповідачів, за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши представника позивача, та прокурора, розглянувши матеріали справи, суд встановив, що на підставі направлення №1380 від 07.06.2006р., наказу №21 від 29.06.2006р. "Про продовження терміну планової перевірки ТОВ "Агротрансервіс-2005", направлення №1316 від 30.06.2006р. була проведена перевірка ТОВ "Агротрансервіс-2005" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007р. по 31.03.2006р.

В ході проведення перевірки було встановлено факт взаємовідносин ТОВ "Агротрансервіс-2005" з ТОВ "Торгівельною фірмою "Сфера", які склалися на підставі договору оренди зернозбиральних комбайнів "Кейс" та "Джон Дір" від 15.07.2005р. №15/07-05. Відповідно до вищевказаного договору ТОВ "ТФ "Сфера" передає на умовах оренди ТОВ "Агротрансервіс-2005" п'ять зернозбиральних комбайнів за плату у розмірі 1266008,36 грн., в т.ч. ПДВ - 211001,39 грн. Орендодавцем по наданим послугам оренди комбайнів були надані податкові накладні на загальну суму 211001,39 грн. На підставі вказаних податкових накладних ТОВ "Агротрансервіс-2005" включила до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 211001,39 грн.

Виконання зобов'язання ТОВ "Агротрансервіс-2005" підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 04.07.2005р., та від 20.01.2006р., актами виконаних робіт №1 від 30.07.2005р., №2 від 31.07.2005р., №3 від 30.08.2005р., №4 від 31.08.2005р. №5 від 30.09.2005р., №6 від 30.09.2005р., №7 від 30.10.2005р., №8 від 31.10.2005р., №9 від 30.11.2005р., №10 від 30.11.2005р., №11 від 31.12.2005р., №12 від 17.01.2006р., звітами про використання коштів, наданих про відрядження або під звіт, квитанції до приходного касового ордеру. (копії актів, та квитанції надані до матеріалів справи).

Виконання зобов'язання ТОВ "ТФ "Сфера" підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 04.07.2005р., та від 20.01.2006р., актами виконаними робіт №1 від 30.07.2005р., №2 від 31.07.2005р., №3 від 30.08.2005р., №4 від 31.08.2005р. №5 від 30.09.2005р., №6 від 30.09.2005р., №7 від 30.10.2005р., №8 від 31.10.2005р., №9 від 30.11.2005р., №10 від 30.11.2005р., №11 від 31.12.2005р., №12 від 17.01.2006р., та податковими накладними. (копії актів, та накладних надані до матеріалів справи)

Оплата за оренду комбайнів з боку ТОВ "Агротрансервіс-2005" була здійснена готівковими коштами на загальну суму 1266008,36 грн., що підтверджується звітами про використання коштів, наданих про відрядження або під звіт, а також копіями квитанцій прибуткових касових ордерів, копії яких надані до матеріалів справи.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.04.2006р. яке набрало законної сили, визнані недійсними з моменту державної реєстрації установчих документів ТОВ "ТФ "Сфера" , а саме статут ТОВ "ТФ "Сфера", свідоцтво про державну реєстрацію, та свідоцтво про  реєстрацію платника податку на додану вартість.

Згідно акту № 2772 від 26.07.2006р. анульоване свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 36115055, виданого 15.07.2005р.

Рішенням суду встановлено, що відповідно до статуту засновником ТОВ "ТФ "Сфера" є Калашник П.М. Відповідно до пояснень Калашник П.М., що в липні 2005р. у нього на місці роботи був викрадений паспорт, а в подальшому був підкинутий, при цьому стверджує, що не являється засновником ТОВ "ТФ "Сфера", ні установчих документів ні інших документів від імені ТОВ "ТФ "Сфера" не підписував, ніякого відношення до ТОВ "ТФ "Сфера" він не має.

Згідно ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що на момент укладання та виконання оскаржуваного договору ТОВ ТФ "Сфера" не мало цивільної правоздатності.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.20З Цивільного кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що оскаржуваний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки при вчиненні договору між ТОВ "Агротранссервіс - 2005" та ТОВ "ТФ "Сфера", м. Київ було порушено положення ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Стосовно вимоги про застосування наслідків, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, суд відмовляє в цій вимозі, оскільки у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі  все,  що  вона  одержала  на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Від сторін договору не надходило заяв про повернення другій стороні вартості того, що одержано.

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським  визнається  зобов'язання,  що виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  цим  Кодексом,  в силу  якого  один суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі  боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію   господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити   гроші,   надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод.

Позивач, прокурор наполягає на тому, що при укладанні спірного договору у ТОВ ТФ "Сфера", наявна мета, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Згідно п. 6 Постанови Пленуми Верховного суду України №3 1978 р. з змінами та доповненнями до угод,  які укладені  з  метою,  завідомо  суперечною  інтересам держави   і суспільства,   тобто   порушують   основні   принципи    існуючого суспільного ладу, зокрема, належать угоди,  спрямовані  на використання  всупереч закону колективної,  державної  або  чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними  та юридичними особами від оподаткування доходів, використання  майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на  шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства,  на  незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження  чи придбання всупереч встановленим правилам  предметів,  вилучених  з обігу або обмежених у обігу.

Судом встановлено, що договір від імені ТОВ ТФ "Сфера" підписано невідомими особами вказаного підприємства, які не мали повноважень на підписання такого договору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Доказів, які підтверджують наявність у відповідачів мети, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, під час укладання спірного договору суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що господарські зобов'язання, які виникли при виконанні спірного договору, підлягають визнанню недійсними згідно ст. 207 ГК України, як такі, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 208 ГК України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним, як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами – в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї з сторін усе одержане нею повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Таким чином, застосування ст. 208 ГК України можливе лише якщо господарське зобов'язання визнано недійсним, як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Оскільки судом не встановлено наявність у відповідачів при вчинені спірних господарських зобов'язань мети, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, то суд не застосує наслідки визнання недійсним господарських зобов'язань, які передбачені ст. 208 ГК України, та відмовляє в задоволені позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 203, 215,216 ЦК України, ст. 207, 208 ГК України, ст.ст. 4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати угоду (правочин), укладену між ТОВ ТФ "Сфера та ТОВ "Агротрансервіс-2005" у вигляді договору №15/07-05 від 15.07.2005р. недійсною за ч.1 ст.215 ЦК України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 09.10.2007р.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.