ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.07 р.                                                                               Справа № 43/246

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді

З.П.Азаровій

При секретарі судового засідання: А.С. Розум

З участю представників сторін:

від позивача: Фенюшин М.С. – представ. за дов.

від відповідача : Городок Н.В. – представ. за дов.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбудмеханізація”, м. Донецьк

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю “Міраж”, м. Макіївка

про  стягнення 10 630 грн 80 коп.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Донбудмеханізація”, м. Донецьк звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Міраж”, м. Макіївка про стягнення заборгованості в сумі 10 630 грн. 80 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  копії: договору від 11.12.2006 року, додаткових угод, претензії, акту взаємних розрахунків від 30.05.2007 року.

Відповідач надав відзив, в якому вимоги не визнав, оскільки  позивачем був порушений п. 3.2 договору, який передбачає, що замовник (відповідач) сплачує на розрахунковий рахунок виконавця (позивача)  вартість наданих послуг на підставі підтверджених довідок. Ці довідки  не були додані позивачем, що також є порушенням п.1 Наказу Міністерства статистики  України від 13.06.1997 року №149 “Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку роботи будівельних машин  та механізмів”, де в переліку первинних документів обліку роботи будівельних  машин та механізмів є довідка про виконані роботи (послуги). Також не визнання позову ґрунтується на тому, що  додаткова угода про надання катку кулачного – 25 т. не була датована. Акти виконаних робіт також не датовані та в них не міститься місце їх складання, посади осіб, відповідальних за їх здійснення господарської операції, дані, що  дозволяли б ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, тому надані до матеріалів справи акти не можуть розглядатися як належні первинні документи, що підтверджують факт виконання господарської операції.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані докази, господарський суд встановив, що 11.12.2006 року між сторонами був укладений договір №б/н на виконання земляних робіт з використанням обладнання позивача. Згідно умов договору  позивач (виконавець) зобов’язаний надати послуги  бульдозером ДЗ-171, а відповідач (замовник) здійснити оплату за надані послуги.

18.12.2006 року сторонами укладена додаткова угода до договору від 11.12.2006 року в якій узгоджено, що виконавець (позивач) приймає на себе зобов’язання надати замовнику  (відповідачу)  для  виробничих потреб ескавалатор ЄО – 10011, а замовник (відповідач) приймає на себе зобов’язання своєчасно сплачувати  надані послуги. Цією ж угодою встановлена вартість послуг екскаватора за 1 маш./год з врахуванням податку на додану вартість згідно  доданої калькуляції.

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили, що оплата за виконані  роботи  здійснюється  на розрахунковий  рахунок позивача на підставі довідок. Причому замовник сплачує на розрахунковий рахунок виконавця аванс в сумі 4000 грн. 00 коп., який  утримується в січні 2007 року.

До укладеного договору  позивач надав  додаткову угоду, яка датована 2007 роком, в якій сторони узгодили, що  позивач приймає  на себе зобов’язання надати відповідачу для виробничих потреб каток кулачний – 25 тн, а позивач приймає на себе зобов’язання своєчасно сплатити надані послуги. Пунктом 2 цієї угоди визначена вартість послуг катка кулачного за 1 маш/год. з врахуванням податку на додану вартість. Крім того узгоджена калькуляція вартості перевозки катка.

Статтею  526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Позивач виконав свої договірні зобов’язання, про що свідчать акти наданих  послуг у грудні 2006 року, січні - березні 2007 року, підписані обома сторонами .  На оплату наданих послуг пред’явив рахунки, які відповідач частково оплатив. Без оплати залишився рахунок №28 від 30.03.2007 року на суму 10 630 грн. 80 коп. На вказану суму позивач 05.06.2007 року  направив претензію, однак відповідач залишив її без відповіді.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що замовник (відповідач) сплачував на рахунок позивача грошові кошти за отримані послуги, однак за березень 2007 року послуги не були оплачені, оскільки роботи були закінчені і механізми не були потрібні. Проте ці доводи не обґрунтовані будь-якими доказами. Акт надання послуг у березні підписаний  тією ж особою, що і попередні акти, підпис скріплений  печаткою. До того ж в судовому засіданні 19.09.2007 року  відповідач підтвердив, що акти підписані безпосередньо директором товариства. Строк дії договору сторони передбачили до 31.12.2007 року, тобто послуги надані в межах дії договору. Відтак, у суду  відсутні підстави для відмови від заявлених вимог.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довів позовні вимоги, тому вони підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, то суд не приймає їх до уваги з наступних підстав:

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається з договору від 11.12.2006 року сторони домовилися про надання механізмів для виконання робіт. Вказаний договір може розцінюватися як договір оренди (якщо механізми передавалися у тимчасове  користування) або як договір підряду, послуг (виконання робіт для замовника механізмами виконавця). Але в  обох договорах передбачений обов’язок оплати чи послуг, чи робіт і вказаний обов’язок є істотною умовою договору.

Розділом 3 договору сторони обумовили вартість  послуг та порядок оплати. Пунктом 3.2 договору дійсно передбачено, що замовник оплачує вартість послуг на підставі довідок, але підписання  актів не протиречить діючому законодавству, умовам договору про принцип оплатності наданих послуг,  виконаних робіт.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що що зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відтак відсутність довідок не  звільняє відповідача від обов’язків оплатити за надані послуги. Факт виконання договору позивачем підтверджений актами.

Як вбачається з наданих позивачем банківських витягів відповідач здійснював оплату на підставі рахунків, які пред’явив позивач за актами виконаних робіт щомісячно згідно узгоджених калькуляцій без будь-яких зауважень. Тобто своїми діями відповідач підтвердив укладання договору, у тому числі і додаткової  угоди, в якій відсутні дата її укладання. Але суд не може погодитися, що відсутність такої дати тягне за собою неукладеність угоди. Надання послуг по передачі катка мало місце як у січні, лютому, так і у березні 2007 року. Ці послуги оплачувалися разом з послугами по наданню бульдозера, екскаватора. Крім того, виконання обов’язків по оплаті кореспондується з вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України і суд приймає в якості  доказу також заявлену 05.06.2007 року позивачем претензію, як вимогу на оплату.

Керуючись ст. ст. 33,43,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбудмеханізація”, м. Донецьк задовольнити.

Стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю “Міраж”, (86116, м. Макіївка, сел. Об’єднаний, вул. Щербакова,13, , п/р 7760 в ВАТ КБ “Південкомбанк”, м. Донецьк, МФО 335946) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Донбудмеханізація” (83048, м. Донецьк, пр. Титова, 8б, ком. 806, п/р 7204 в філії ГУПІБ м. Донецьк МФО 334635): заборгованість у сумі 10 630 грн. 80 коп., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 106 грн. 31 коп., інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя