ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2007 р.                                                           Справа № 6/135-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Пригузи П.Д. при секретарі Андреєвець А.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Херсона

до відкритого акціонерного товариства "Бургунське" с. Бургунка, Бериславського району Херсонської області

про  стягнення 5460,85грн.

за участю представників сторін:

від позивача:  Саплєва О.В. дов № 01-12/5 від 10.01.07р.

від відповідача:  не прибув

Суть справи: Заявлено вимоги про стягнення з відповідача 5347.25грн. адміністративно-господарських санкцій за кожне робоче місце не зайняте інвалідом, а також про стягнення пені в сумі 113.60грн. за несвоєчасну сплату вказаних адміністративно-господарських санкцій.

За позовом заявник стверджує, що відповідно до ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі Закон (875-12) від 21.03.1991р. (зі змінами та доповненнями) відповідач зобов’язаний створити робочі місця для працевлаштування  інвалідів у 2006 році –4% від загальної чисельності працюючих. Від встановленої нормативом кількості в 4 особи відповідачем працевлаштовано 3 інваліда, а 1 (одне) робоче місце не зайнято інвалідом.

Позивач вважає, що відповідач не забезпечив установленого нормативу  робочих місць, самостійно не працевлаштував інваліда, а тому, на підставі ст.20 Закону  зобов’язаний перерахувати  адміністративно-господарські санкції до Фонду України соціального захисту інвалідів.

Відповідач відзиву на позов не надав, не скористався своїм правом приймати участь у судових засіданнях, хоча своєчасно двічі був повідомлений про час і місце судового засідання.

Справа розглядається за матеріалами, які наявні у справі.

Заслухавши представника позивача,  розглянувши матеріали  справи та дослідивши докази, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до  державної статистичної звітності відповідача за 2006р. (форма №10-ПІ, а.с.6) середньооблікова чисельність  штатних працівників відповідача  становила 91 осіб, фонд заробітної плати склав 486600.00грн., а середньорічна заробітна плата на підприємстві відповідача становить  5347.25грн.

Із визначеної Законом кількості інвалідів (4 особи) відповідачем працевлаштовано 3-х інвалідів. Одного інваліда в рахунок 4% нормативу від загальної чисельності працюючих відповідач не працевлаштував.

Відповідач за повідомленням Нововоронцовського районного центру зайнятості не подавало звіти за формою №3-ПН (звіт про наявність вакансій).

Позов підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Підприємства самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону, якою, наразі, передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств чи до державної служби зайнятості.  Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

За змістом ст.18 Закону підприємства зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач, не надавши відповідні звіти до служби зайнятості, порушив вимоги законодавства щодо організації працевлаштування інвалідів, а тому повинен сплатити зазначені санкції.

Статтею 20 Закону  передбачено,  що  підприємства, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Згідно ч.2 ст.20 Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Не сплативши самостійно адміністративно-господарські санкції в строк до 15 квітня 2007р. відповідач зобов'язаний сплатити пеню, яка розрахована позивачем у розмірі 113.60грн.

Позов задовольняється у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.18, 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р., ст.2, 6, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Бургунське", , вул.Жовтнева,13, с.Бургунка, Бериславського району Херсонської області,

на користь Херсонського обласного відділення Фонду  соціального захисту інвалідів, , пров.40 років Жовтня, 5-А, м. Херсон адміністративно-господарські санкції в сумі 5347.25грн. (п'ять тисяч триста сорок сім гривень 25 копійок) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 113.60грн. (сто тринадцять гривень 60 копійок).

Постанова складена та підписана у повному обсязі 29.08.2007р. та  набирає законної сили з 10.09.2007 року.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  П.Д. Пригуза