ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.07
Справа № АС 8/309-07.

За позовом – Дочірнього підприємства “Сумський облавтодор”відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м. Суми

До відповідача –Контрольно –ревізійного управління в Сумській області

Про визнання не чинними окремих вимог Контрольно –ревізійного управління в Сумській області від 31.07.2007 року № 06-14/3900

СУДДЯ  КІЯШКО В.І.

Від позивача: Коноз О.М.., ГрищенкоВ.В., Гайдукова  В.М.

Від відповідача:   Контролери - ревізори КРУ: Мірошниченко Н.Б.,  Панченко О.І.,   ЖигілійГ.С.

Суть спору: Позивач просить задовольнити позовні вимоги ДП “Сумський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”до Контрольно ревізійного управління в Сумській області про визнання не чинними окремих вимог листа від 31.07.2007 року № 06-14/3900.

Відповідач подав суду заперечення на позовну заяву, в якому виклав свої обгрунтування  порушення позивачем чиногоо законодавства та просить суд відповити у позові.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, господарський суд встановив:

Апаратом Контрольно – ревізійного управління  в Сумській області  проведено ревізію фінансово – господарської діяльності  позивача - ДП “Сумський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” за період  з 01.01.2005р. по 01.05.2007р.,  в результаті якої встановлено ряд порушень , які  викладені в  акті ревізії фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (надалі Позивач) від 22.06.2007 року № 06-23/12 та довідках ревізії фінансово-господарської діяльності філій Підприємства,

Контрольно-ревізійне управління в Сумській області (надалі Відповідач) надіслало на адресу Позивача лист «Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства від 31.07.2007р. №06-14/3900» ( надалі Лист), з окремими вимогами позивач не погоджується, зокрема, щодо  вимоги листа відповідача  в частині „завищення вартості виконаних робіт за рахунок подвійного включення робіт на приготування бітуму" по філіям „Сумська ДЕД" на суму 144,78 тис.грн. та “ Глухівська ДЕД" на суму 66,4 тис.гри, (с.2 абз.4 та с.8 абз.2 Листа). Оцінивши мотивацію позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у відповідності до  Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990р. №507 та постановою КМ України від 03.08.98р. N1210 "Про Порядок здійснення контролю за визначенням вартості будівництва об’єктів..." передбачено, що контроль за визначенням вартості, в тому числі дотримання всіма учасниками будівництва діючого порядку ціноутворення, здійснюється Держбудом України, для чого при Комітеті створена Інспекція з контролю за визначенням вартості будівництва об'єктів (Держцінбудінспекція).

Формування кошторисної нормативної бази, визначення порядку її застосування в будівництві, контроль за дотриманням нормативних документів і нормативів обчислення вартості будівництва об'єктів здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування і архітектури.

У відповідності  до  Закону України "Про Державну контрольно-ревізійну службу в Україні", де ст. 2 передбачено, що "головним завданням Державної контрольно-ревізійної служби в Україні є здійснення державного контролю за витрачанням державних коштів і матеріальних цінностей, їх збереженням, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і звітності...".

Як зазначає позивач,   зазначене питання вже піднімалося спеціалістами КРУ в Сумській області в ході проведення перевірки у 2005 році, що підтверджується актом  № 05-21 від 25.06.2005р.) та в процесі підписання акту заперечення ДП «Сумський облавтодор» з означеного питання були враховані.

У листі № 06-14/3900  відповідач  зазначає,  що одночасне включення до актів виконаних робіт (форма КБ-2в) робіт з приготування бітуму (норма групи Е27-66) та виготовлення асфальтобетону (норма групи Е27-67) свідчить про подвійне включення робіт з приготування бітуму і с порушенням ДБН (опис „ порушення " в актах КРУ).

Позивач заперечує проти даного висновку, мотивуючи це тим, що  виходячи з необхідності дотримання Технологічного регламенту виконання робіт, врахованих у розцінках машинах та механізмах, невідповідності норми часу необхідного для приготування бітуму та асфальтобетону, порівняння державних та відомчих будівельних норм, фактично понесених витрат по приготуванню бітуму, вимог з формування поточної ціни на запаси (бітум), фактичні витрати по приготуванню бітуму підтверджується висновком експертного економічного дослідження виконаного Регіональним судово-експертним бюро (№294/07 від 12.07.2007р.).Крім того, відповідно до роз'яснення ТОВ «Центр маркетингових досліджень у будівництві «Созидатель» (розробника державних ресурсних елементних кошторисних норм ДБН Д.2.2.-27-99) від 31.07.2007р. №07/31/1-14 норма «РЕСН Е 27-67(1-22) ДБН Д.2.2-27-99, передбачає доставку бітуму автовозами і прямий злив із автоцистерни в бітумні котли заводу» і в даному  випадку, як зазначено,  «вартість бітуму повинна бути визначена не по відпускній ціні, а по калькуляції, враховуючій всі відхилення від «Технологічного регламенту». Відповідач подав  заперечення проти позовних вимог, в якому зазначає,  що  позивачем Порушено п. 3.3.10.1 та п. 3.3.12 ДБН Д. 1.1 -1-2000 та вищезазначені пункти збірника 27 "Автомобільні дороги" Ресурсних елементних норм на (будівельні роботи ДБН Д.2.2-27-99.П. 1.1.16 технічної частини ДБН Д.2.2-27-99 передбачені витрати на приготування додаткової кількості бітуму, але у акти виконаних робіт за 2005 рік до розцінки 27-66-1 включено приготування бітуму в кількості, яка Передбачена розцінкою 27-68-5 на приготування чорного щебеню на асфальтобетонному заводі, тобто процес приготування бітуму для чорного Щебеню до актів виконаних робіт за 2005 рік включений двічі. Однак, дослідивши  матеріали  справи, заслухавши доводи позивача, суду дійшов висновку що вимоги позивача  в даній частині позову правомірні та  обґрунтовані, зважаючи на  їх технічну та нормативну обґрунтованість, окрім того, дослідивши матеріали справи,  суд  вважає  лист відповідача в даній частині таким, який не відповідає фактичним даним, оскільки, як зазначено в  листі, в  розрахунку «подвійного включення» по філії «Глухівська ДЕД» було допущено математичні помилки, застосовано невірний метод нарахування адміністративних, загально виробничих витрат та прибутку на загальну суму 33 тис.грн.  та виключено приготування бітуму з актів виконаних робіт і при приготуванні чорного щебеню (що не заборонено ні державними ні відомчими будівельними нормами) на суму 24 тис.грн.

Позивач в позовній заяві просить  суд  визнати нечинними вимоги листа КРУ в частині відшкодування працівникам недонарахованої заробітної плати внаслідок не проведення її підвищення з 01.04.2007р. по філіям „Сумський райавтодор" та „Сумська ДЕД" у сумах відповідно 2661,58грн. та 7234,0грн. (с.10 абз.З листа КРУ)., як зазначено в листі та в запереченні на позовну заяву: Відповідно до Колективного договору призупинення дії Міжгалузевої

угоди (терміном до 6-ти місяців) можливе у разі тяжкого фінансового

становища філії, але наказу на призупинення дії Міжгалузевої угоди на квітень

2007 року по філії та по ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні

дороги України" не було.

Але, позивач зазначає, що відповідачем  не враховано наказ ДП «Сумський облавтодор» від 25.05.2007р. № 65,  оскільки у  відповідності  до ст.14 Закону України „Про оплату праці" від 24.03.1995р. №108 із послідуючими змінами, ст.2.1 Галузевої угоди між Державною службою автомобільних доріг України і профспілкою працівників автомобільного та шляхового господарства України на 2007р., зареєстрованого Міністерством праці та соціальної політики України за №16 від 12.03.2007р. та умови Колективного договору між адміністрацією ДП «Сумський облавтодор» та працівниками філій дочірнього підприємства на 2006-2007 роки (п.2.1), зареєстрованому рішенням виконкому Сумської міської ради від 18.07.2006р. №362, які допускають оплату праці нижче від норм, визначених галузевою угодою, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства не більш як шість місяців.

Також позивач зазначає, що    станом   на 01.04.2007р. по філії Сумська ДЕД рахувалася заборгованість по заробітній платі в сумі -127,6тис.грн., по філії „Сумський райавтодор" - 51,1тис.грн., по ДП „Сумський облавтодор" 894,5тис.грн., що є двохмісячним фондом оплати праці.

За зазначених обставин суд вважає доводи позивача в цій частині позову правомірними,  та обгрунтованими.

Також в позовній заяві позивач просить  визнати нечинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування не донарахованої заробітної плати у сумі 486 грн. (с.8 абз.5 Листа КРУ), суд дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача,  вважає, що  вимоги Листа відповідача в даній частині – неправомірні,  оскільки вони суперечать умовам Колективного договору на 2004-2005 роки (від 06.07.04р. №499), ( оригінал даного договору судом оглянуто в судовому засіданні 29.10.2007р),  яким передбачено, що надбавка за високі досягнення в праці встановлюється у розмірі до 50% місячного посадового окладу за фактично відпрацьований час за рішенням керівника підприємства і виплачується при наявності коштів у собівартості. За 1 квартал 2005 року кошторисна заробітна плата філії становила 134,0 тис. грн, при фактичному нарахуванні 146,8 тис. грн., що свідчить про відсутність коштів у собівартості на виплату надбавки. Окрім того в запереченні позивача зазначено, що по філії "Сумський РАД" на суму 2661,58 грн. та по філії "Сумська ДЕД" на суму 7234,0 грн. зроблено в ході ревізії донарахування заробітної плати по особовим рахункам працівників філій, що суд також  вважає  правомірним,  та обгрунтованим.

В позовній заяві  позивач  просить визнати нечинними вимоги листа КРУ в частині відшкодування працівникам філії не донарахованої заробітної плати внаслідок нарахування у заниженому розмірі виплат до ювілейних дат відповідно до Галузевої угоди та Колективного договору у сумі 3810,0грн. (с.8 абз.6 листа КРУ). Відповідач  в запереченні на позовну заяву  мотивує правомірність листа  в даній частині тим, що що згідно наказу № 97 від 29.06.2005 позбавлено надбавки за високі досягнення у праці начальника філії "Глухівська ДЕД" Грицаєнко В.Л. із-за відсутності коштів собівартості. Співставленням умов позбавлення даної Надбавки, зазначеної в колективному договорі, з наказом встановлено, що

договорі передбачено надбавку за високі досягнення у праці в розмірі до 50%, а ст. 15 вищевказаного Закону зазначає "конкретний", тобто в цифровому значенні аж до 50%.

Позивач в  своє заперечення щодо  Листа КРУ в даній частині зазначає, що позивачу Колективним договором делеговане право проводити вказані виплати за наявності прибутку. За наказами керівника філії виплати ювілярам проводилися в розмірах, менших ніж посадовий оклад з урахуванням фінансових можливостей підприємства, що відповідає п.2.3. «Інструкції зі статистики заробітної плати» (від 13.01.2004р. №5), умовам Колективного договорів (р.П, п.3.5 та додаток 7) та ст.43 Господарського кодексу України.  Суд дані доводи позивача приймає, та вважає   за необхідне визнати вимогу листа КРУ в даній частині -  нечинною.

В позовній заяві позивач також просить  визнати не чинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам філії у сумі 4103,67 грн. та внесків до державних цільових фондів на суму 2684,21 гри, в частині зайвого нарахування та виплати матеріальної допомоги в сумі 3760,0 грн. та внесків на суму 1220,20 грн., працівникам, які сумлінно працюють на підприємстві та досягли пенсійного віку, але залишилися працювати далі (с.8 абз. З, 4. листа КРУ).

В Листі  та  в   запереченні на позовну заяву відповідач посилається на те, що мова йдеться про накази, в яких зазначено про виплату до ювілейної

дати, а не про виплату винагородження в честь 55-річчя або 60-річчя. Накази

про виплати працівникам, які досягли пенсійного віку і залишилися працювати, не складалися.

Вказані виплати передбачені Колективним договором (копія даного договору оглянута  в судовому засіданні)  «якщо робітник залишається працювати на підприємстві, то йому виплачується одноразова допомога з настанням ювілейної дати в розмірі одного посадового окладу, тарифної ставки». Окрім того, суд дійшов висновку про неправомірність листа КРУ в даній частині, оскільки   п. 170 Наказу   Міністерства Фінансів  СРСР  № 61 від 10.03.1987 р. Про затвердження Інструкції  по бухгалтерському обліку  в установах  та організаціях, які знаходяться  на Державному забезпечені  СРСР зазначено, що  документами для нарахування заробітної плати  є : накази  по установах про зарахування, звільнення  та переміщення  працівників  у відповідності   до затверджених  штатами та ставками заробітної плати, табелі в обліку використання  робочого часу та інші документи. Таким чином,  виходячи  з вищевикладеного,  обов»язкова  видача  наказу про про виплату до ювілейної дати, а не про виплату винагородження в честь 55-річчя або 60-річчя – необов»язкова.  Окрім того,  позивач не є  установою, яка використовує бюджетні кошти та знаходиться  повністю на державному забезпеченні.

Позивач просить  визнати нечинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати в сумі 7601,12 гри, та внесків до державних цільових фондів на суму 2920,35 грн. в частині безпідставного нарахування та виплати працівникам філії надбавки за професійну майстерність па суму 7403,25 грн. та внесків на суму 2844,33 грн. (с.9 абз.5, 6листа КРУ,  відповідач мотивує дане  порушення тим, що Статтею 5 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995 передбачено, що оплата праці здійснюється на підставі Галузевої угоди та умов Колективного договору. Відповідно до вимог дод. З розділу 11 "Оплата праці і

рекомендаційного листа від майстра, механіка і встановлюється кваліфікованим робітникам, які постійно виконують роботи більш високого розряду , ніж присвоєний.

Відповідно до проведених ревізором ревізійних дій, встановлено, що роботи працівниками філії виконувалися по розряду не вище, ніж за присвоєний їм розряд, при цьому рекомендаційні листи на встановлення надбавки за професійну майстерність, робітникам не надавались. Розряд виконаних робіт за травень-серпень 2006 року під час проведення аналізу брався фактичний, згідно наряду виконаних робіт, а не актів виконаних робіт (форма КБ-2В) і фактичний розряд виконаних робіт не був вищий від тарифного розряду, присвоєного працівникові

Як зазначає позивач, та вбачається з матеріалів справи,  нарахування та виплата надбавки працівникам філії проведена на підставі наказу керівника філії, по узгодженню з профспілковим комітетом, працівникам, які мали право на її отримання, витримані всі професійні критерії для встановлення надбавки (розряд не нижче III, працівники були зайняті на відповідальних роботах, виконували суміжні функції та роботи більш високого розряду).

Позивач аргументує це тим, що виконувалися роботи вищих за присвоєні робітникам розряди підтверджується тим, що до актів виконаних робіт (форма КБ-2В) включається середній розряд робіт згідно ВБН Д.2.2-218-045-2001, а при цьому розряди задіяних працівників можуть бути як вищі, так і нижчі за середній розряд відповідно до ВБН Г.1 (відомчі норми часу). За зазначених обставин, вимоги позивача в даній частині правомірні та підлягають задоволенню

Позивач  просить  визнати нечинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування працівникам філії не донарахованої заробітної плати внаслідок заниження бази нарахування в сумі 8106,39 грн. з яких заперечуємо 1926,83 грн. (2005р.) (с.9 абз. 7листа КРУ). В своєму запереченні на позовну заяву  відповідач  підтверджує правомірність Листа КРУ в  даній частині, виходячи з наступного: Статтею 5 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995 передбачено, що оплата праці здійснюється на підставі Галузевої угоди та умов Колективного договору. Відповідно до вимог дод.4 розділу 11 "Оплата праці і підвищення рівня доходів" Колективного договору підприємства передбачено, що премія нараховується на тарифну ставку, посадовий оклад за фактично відпрацьований у даному місяці час. Працівники філії відповідно до наказу керівника філії працювали у вихідні дні і відпрацювали більший баланс робочого часу, ніж при роботі в нормальному режимі. Економістом Шило Т.Б. проведено нарахування премії лише на тарифну ставку, але не більше норми робочого часу, що призвело до недоотримання працівниками частини заробітної плати.

Позивач не згоден з відповідачем, оскільки в даному випадку діяли умови  колективного  договору, укладеного в 2005 р.,    яким передбачено, що загальний розмір преміальної суми встановлюється в межах одного посадового окладу, тарифної ставки на місяць, тобто, нарахування премії проводилось за фактично відпрацьований час, але було обмежено посадовим окладом, тарифною ставкою на місяць. Суд вважає доводи позивача  в цій частині позову законними та такими, які  підлягають задоволенню.

Позивач в позовній заяві просить суд  визнати не чинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам філії в сумі 2466,93 грн. з яких заперечує  щодо виплати надбавки за роз'їзний характер робіт в сумі 1354,58 грн. та доплати за шкідливі умови праці у сумі 744,92 гну, (с.10 абз.4 листа КРУ) і внесків до державних цільових фондів в суму 286,19 грн. із суми 427,36 грн. вказаної на с.10 абз.5 листа.  Відповідач мотивує  дане порушення тим, що оплата працівникам Філії надбавок за роз'їзний характер робіт машиністам залізнично-будівельних машин і провідникам по супроводженню вантажів проводиться на підставі положення в Колективному договорі на 2006-2007рік (додаток №9), проте наказ на проведення виплати доплати вищезазначеним категоріям працівників на 2007 рік відсутній, чим порушено п.З ст.170 діючої "Інструкції по бухгалтерському обліку в установах і організаціях, що знаходяться на державному бюджеті СРСР" від 10.03.1987 №61, внаслідок чого бухгалтером І категорії Федоренко А.І безпідставно проведено нарахування та оплату надбавки за роз'їзний характер робіт. Таким чином зайво сплачено надбавки в сумі 1354,58грн. Згідно ст.97 р.2 Кодексу відрядних розцінок робітникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом (термін "встановлення" передбачає видання наказу по установі). Суд вважає дане зауваження відповідача неправомірним, оскільки п. 170 Наказу   Міністерства Фінансів  СРСР  № 61 від 10.03.1987 р. Про затвердження Інструкції  по бухгалтерському обліку  в установах  та організаціях, які знаходяться  на Державному забезпечені  СРСР зазначено, що  документами для нарахування заробітної плати  є : накази  по установах про зарахування, звільнення  та переміщення  працівників  у відповідності   до затверджених  штатами та ставками заробітної плати. В даному випадку, видача  окремого наказу щодо виплати надбавки за роз'їзний характер робіт – необов»язковий.  Окрім того, в наказі про прийняття даного працівника на роботу вже передбачено роз»уїзний характер його роботи.

Виплата надбавки за роз'їзний характер проводилась  позивачем,  враховуючи специфіку роботи працівників, відповідно до Колективного договору в якому зазначений перелік працівників, які мають право на надбавку, Постанови «Про надбавки до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників ... » від 31 березня 1999р. N490, листа МФ від 29.04.2005р. №31-03173-03-29/8103 та Галузевої угоди на 2005р. (№22 від 14.02.2005р.).Порядок встановлення доплат за несприятливі умови праці працівникам підприємств дорожнього господарства України регламентується Галузевими угодами на 2004-2007р. В Колективному договорі на підставі Галузевого переліку і результатів атестації робочих місць визначений перелік робочих місць і конкретних робіт, на яких працівникам передбачені доплати за умови праці з визначенням розмірів цих доплат. Доплати встановлюються за час фактичної зайнятості працівників під впливом шкідливих факторів.

Позивач в позовній заяві просить суд  визнати не чинними вимоги листа КРУ щодо відшкодування за рахунок винних осіб незаконних витрат коштів за харчування та проживання в сумі 6842,92 грн. (с.2 абз. 14 листа КРУ), позивач аргументує своє непогодження з вимогами Листа КРУ, виходячи з наступних відстав: сума  витрат Позивачем трактується, як представницькі витрати, проведення яких передбачено Наказом №88 МФ та Мінекономіки (у частині визначення складу представницьких витрат) Судом встановлено, що відповідач посилається на  норми положення  вказаного наказу, які втратили чинність. Саме з трактуванням поняття « представницькі витрати  не згоден відповідач,  мотивуючи це тим, що представницькі витрати — це витрати міністерств, відомств, підприємств, установ на прийом і обслуговування іноземних представників і делегацій та представників інших підприємств, які були за запрошеннями для проведення переговорів з метою здійснення міжнародних зв'язків, установлення та підтримання взаємовигідного співробітництва та вирішення питань, пов'язаних з комерційною діяльністю.  Окрім того, представники відповідача в судовому засіданні  зазначили про неправомірне  направлення коштів позивача на дані витрати,  вказуючи, що це кошти  бюджетної установи. Суд не погоджується з даним доводами  відповідача, оскільки підприємство – позивач  у відповідності до статуту  не є бюджетною установою. А отже, у відповідності до ст.. 43 Господарського кодексу України підприємство може вільно розпоряджатися прибутком, що залишається після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене,  суд вважає позов задовольнити  та Визнати  не чинними окремі вимоги Контрольно – ревізійного управління в Сумській області від 31.07.2007 року № 06-14/3900.

Відповідно до ст. 94 кодексу Адміністративного судочинства України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню державне мито, сплачене позивачем при поданні позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати  не чинними окремі вимоги Контрольно – ревізійного управління в Сумській області від 31.07.2007 року № 06-14/3900 відносно:

-           завищення вартості виконаних робіт за рахунок подвійного включення робіт на приготування бітуму по філіям “Сумська ДЕД” на суму 144, 78 тис. грн. та “Глухівська ДЕД” на суму 66,4 тис. грн. (с.2 абз.4 та с.8 абз.2 листа);

-           відшкодування працівникам недонарахованої заробітної плати внаслідок не проведення її підвищення з 01.04.2007р. по філіям „Сумський райавтодор" та „Сумська ДЕД" у сумах відповідно 2 661,58 грн. та 7 234,0 грн. (с.10 абз.З листа)

-          відшкодування не донарахованої заробітної плати у сумі 486 грн. (с. 8 абз. 5 листа);

- відшкодування працівникам філії не донарахованої заробітної плати внаслідок нарахування у заниженому розмірі виплат до ювілейних дат відповідно до Галузевої угоди та Колективного договору у сумі 3 810,0 грн. (с.8 абз.6 листа);

-          відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам філії у сумі

4 103,67 грн. та внесків до державних цільових фондів на суму 2 684,21 гри, в частині зайвого нарахування та виплати матеріальної допомоги в сумі 3 760,0 грн. та внесків на суму 1 220,20 грн., працівникам, які сумлінно працюють на підприємстві та досягли пенсійного віку, але залишилися працювати далі (с. 8 абз. З, 4 листа);

-          відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати в сумі 7 601,12 гри. та внесків до державних цільових фондів на суму 2 920,35 грн. в частині безпідставного нарахування та виплати працівникам філії надбавки за професійну майстерність па суму 7 403,25 грн. та внесків на суму 2 844,33 грн. (с.9 абз. 5, 6 листа);

-          відшкодування працівникам філії не донарахованої заробітної плати внаслідок заниження бази нарахування в сумі 8 106,39 грн. з яких заперечуємо 1 926,83 грн. (2005р.) (с.9 абз. 7листа);

-          відшкодування незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам філії в сумі

2 466,93 грн. з яких заперечуємо щодо виплати надбавки за роз'їзний характер робіт в сумі

1 354,58 грн. та доплати за шкідливі умови праці у сумі 744,92 гну, (с.10 абз.4 листа) і внесків до державних цільових фондів в суму 286,19 грн. із суми 427,36 грн. (с.10 абз.5 листа);

- відшкодування за рахунок винних осіб незаконних витрат коштів за харчування та проживання в сумі 6842,92 грн. (с.2 абз. 14 листа).

3. Стягнути  з  державного бюджету (р/р 0002 в ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, код 23636315,   Держбюджет м. Суми) на користь Дочірнього  підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"  40002, м. Суми, вул. Роменська, 79/2 ) 85 грн. державного мита.

4. Видати виконавчі листи після набрання постановою законної сили.

5. Роз’яснити сторонам, що Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                             В.І. КІЯШКО

Повний текст постанови складений та підписаний 30.10.2007 року.

З оригіналом згідно

Помічник  судді  __________ В.Д. Костюченко