ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.

№ 22/224д/07

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:

М.Остапенка, Є. Борденюк,  В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційні скарги

ОСОБА_1, Акціонерно-комерційного
банку (АКБ) соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Запорізької
обласної філії

на рішення

від 18.07.2007 року

господарського суду Запорізької
області

у справі

№ 22/224д/07

за позовом

ОСОБА_2

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИШНЯ",
ОСОБА_3

треті особи, які не за являють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

ОСОБА_4, ОСОБА_1

про

визнання договору недійсним

В судове засідання прибули
представники сторін:

АКБ соціального розвитку
"Укрсоцбанк" в особі  Запорізької обласної філії

Гайченко А.В. (дов. від
28.12.2006 р.), Кисельов М.Є. (дов. від 28.12.2006 р.)

Заслухавши суддю-доповідача -Є.
Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи,
Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007р. ОСОБА_2, якому
належить 99% статутного фонду ТОВ “Вишня” відповідно до статутного фонду
товариства, затвердженого зборами учасників 20.06.2003, звернувся до суду з
позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу  майнового комплексу -магазину   № 22
у м. Запоріжжі, укладеного між ТОВ “Вишня” в особі директора магазину
ОСОБА_4, якій належить 1% статутного фонду товариства  та ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що
майновий комплекс викуплений у 1995 р. членами трудового колективу магазину та
на його основі створене ТОВ “Вишня” і сформований статутний  фонд.

У червні 2003 р. частина учасників
товариства вийшла з товариства, уступивши свої частки позивачу.

Майновий комплекс є активом
підприємства, для відчуження якого
необхідно рішення учасників у кількості не менше 60% голосів, що є
вимогою пп. 13.4, 13.5 Статуту товариства та Закону України “Про господарські
товариства”.

За клопотанням ОСОБА_1, яка є
власником спірного магазину відповідно до укладеного 27.03.2007р. договору
купівлі-продажу між нею та ОСОБА_3, ухвалою від 09.07.2007 ОСОБА_1 залучена до
участі у справі  в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  на стороні
відповідача.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 18.07.2007 (суддя Ю.Скиданова)  позовні вимоги задоволені.

Рішення суду мотивоване тим, що
статутний фонд товариства створений за рахунок майна, яке є предметом  оспорюваного договору купівлі-продажу.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.145 ЦК
України  п.”б” ч.5 ст.41 Закону України
“Про господарські товариства”, п.13.12 Статуту товариства до компетенції
загальних зборів товариства належить внесення змін до статуту товариства, у
тому числі зміна розміру його статутного капіталу. Дирекція (директор) як
виконавчий орган підзвітна загальним зборам учасників і організовує виконання
їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для
учасників товариства.

Посилаючись на положення зазначених
норм закону та статуту, суд дійшов висновку, що директор ТОВ “Вишня”, укладаючи
оспорюваний договір, перевищила свої повноваження.

Судове рішення оскаржується в
касаційному порядку на підставі ст.107 ГПК України  АКБ “Укрсоцбанк” та ОСОБА_1 (третя
особа),  з посиланням при цьому на те, що
майно за оспорюваним договором купівлі-продажу
є предметом іпотеки, що забезпечує зобов'язання за кредитним договором,
укладеним банком та ОСОБА_1 27.03.2007, а неправильне застосування судом при
ухваленні рішення у справі норм права призведе до порушення їх прав.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський
суд України дійшов висновку, що оспорюване рішення у справі підлягає до
скасування, виходячи з такого.

Відповідно до п.14.3 Статуту
товариства директор вирішує всі питання діяльності товариства, за виключенням
тих, що входять до виключної компетенції зборів учасників. Пунктом 13.12
Статуту визначена виключна компетенція зборів учасників, зокрема, прийняття
рішення про зміни, в необхідних випадках, розміру статутного фонду учасників в
ньому.

Згідно з положенням ч.1 ст.113 ЦК
України  господарським товариством є юридична
особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Вкладом до статутного (складеного)
капіталу господарського товариства
можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші
відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника
господарського товариства здійснюється за участю учасників товариства, а у
випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці
(ч.2 ст.115 ЦК України).

Тобто статутний капітал
господарського товариства характеризується його грошовою оцінкою в цілому та
частками, поділеними між учасниками. Відчуження майна, що входить до статутного
капіталу товариства шляхом купівлі-продажу,
не є зміною статутного капіталу.

А тому господарський суд, ухвалюючи
оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку про перевищення директором
товариства при укладенні  оспорюваного
договору купівлі-продажу  своїх
повноважень.

Висновок господарського суду про
підвідомчість спору господарським судам відповідає законодавчим положенням ч.1
п.4 ст.12 ГПК України, а тому  посилання
скаржника на необхідність припинення провадження у справі є хибним.

Керуючись ст.ст.1115,
1117, 1119-11112 Господарського процесуального
кодексу України,  Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги АКБ “Укрсоцбанк” в
особі Запорізької обласної філії та гр. ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення від 18.01.2007
господарського суду Запорізької області у справі № 22/2249/07 скасувати.

У позові відмовити.

Головуючий, суддя
М. Остапенко

Судді:
Є. Борденюк

В. Харченко