ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.07                                                                                           Справа№ 32/77-А

Суддя Сухович Ю.О. при секретарі Горонному О.О. розглянувши матеріали справи за позовом Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Мікрон-С”, м. Львів

про стягнення 5 657,26 грн.

За участю представників:

від позивача: Зачек Г.М. –головний спеціаліст –юрисконсульт (довіреність від 31.08.2007р № 7811/06-08)

від відповідача: не з”явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі          м.Львова  до Товариства з обмеженою відповідальністю „Мікрон-С”, м. Львів про стягнення 5 657,26  грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Ухвалою  від 17.10.07р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено  судове засідання  на 20.11.07р.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позовні вимоги мотивовані ст.ст.15,17,20,106 Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV (надалі –Закон України від 09.07.2003р. №1058-ІV).

Згідно ст..15 Закон України від 09.07.2003р. №1058-ІV  ТзОВ «Мікрон-С»є платником страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6 ч.2 ст. 17 Закону України, встановлено, що страхувальник зобов”язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV, страхувальники зобов”язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплатою страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно розрахунків зі сплати внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, відповідачу за період з квітня 2007 року по липень 2007 року належало до сплати 5657,26 грн. На день подання позовної заяви до суду заборгованість в сумі                   5657,26 грн. відповідачем сплачена не була.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV, територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, внаслідок чого страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки зобов”язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Законом передбачено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунками суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У відповідності до ч.5 ст.106 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV, за рахунок сум, що надходять від страхувальника в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виконання. Відповідно до календарної черговості виникнення недоїмки, а також за несплату, фінансових санкцій здійснюється перерозподіл сплаченої суми, про що боржнику надсилається повідомлення про перерозподіл. У разі, коли страхувальник має насплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

14.11.2007 р. позивач подав заяву про відмову від позовних вимог №10397/06-08 від 08.11.2007р., у зв”язку із сплатою відповідачем боргу в сумі 5 657,26 грн., що підтверджується копією витягу платежів електронного реєстру платежів (в матеріалах справи).

В судовому засіданні 20.11.2007р. представник позивача подану ним заяву підтримав та просив закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст..136, п. 2 ч. 1 ст. 157,165 КАС України, суд –

У Х В А Л И В :

Провадження у справі  закрити.

Суддя                                                                                                       Сухович Ю.О.