ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"19" вересня 2007 р.
справа № 20-2/265

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідача Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (м. Севастополь, пров. Язоновський, 2)

про стягнення 4 416,59 грн.,

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача          - Соловйова В.Р., довіреність № 206/0/2-07 від 04.01.2007

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі - ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось у господарський суд з позовом до Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (далі –БУ №1 КЕЧ району) про стягнення 4 416,59 грн., з яких заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 3089,03 грн., за перевищення ліміту активного споживання –1327,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 191 від 02.02.2005, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник відповідача у судові засідання 20.08.2007, 06.09.2007 та 19.09.2007 не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Беручи до уваги наявні у справі матеріали суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України з метою уникнення необґрунтованого затягування розгляду справи вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2005 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та БУ №1 КЕЧ району  укладений договір № 191 на постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2005 та вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (арк. с. 8-12).

Цей договір не був розірваний, натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2005 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало БУ №1 КЕЧ району електроенергією, а БУ №1 КЕЧ району користувалося нею і частково оплачувало спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а БУ №1 КЕЧ району користувалась електроенергією на підставі Договору № 191 від 02.02.2005 (далі –Договору).

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідач здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку –15 числа календарного місяця (пункт 8.4 Договору).

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 (далі - Правила) встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими  тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

Відповідно до показань розрахункових приладів, які надавались щомісячно відповідачем, позивач здійснював нарахування електричної енергії за період з 07.07.2006 по 18.05.2007 та виставляв відповідні рахунки. Рахунки виставлялися своєчасно та належним чином.

Але відповідачем зобов’язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконувались, в результаті чого за період з 07.07.2006 по 18.05.2007 утворилася заборгованість по оплаті за активну електричну енергію перед позивачем у розмірі 3089,03 грн.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії     зобов'язаний     додержуватися     вимог нормативно-технічних   документів   та   договору  про  постачання енергії.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору, відповідач зобов’язався дотримуватись режиму споживання електричної енергії, встановлених розділом 5 Договору.

15.08.2005 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та БУ №1 КЕЧ району (споживач) укладена додаткова угода до договору № 191 від 02.02.2005, відповідно до якої Споживач зобов’язаний сплатити постачальнику двохкратну вартість величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії і вартість перевищення граничної величини електричної потужності кожного територіально відокремленого підрозділу (арк.с. 13).

Додатком № 1 до Договору відповідачем узгоджений об’єм відпуску електричної енергії у  2006, 2007 роках.

Але, відповідно до звітів відповідача про витрати електроенергії об’єм використаної електроенергії перевищив у липні 2006 року -  на 69 кВт/г., у вересні 2006 року –на 301 кВт/г., у жовтні 2006 року –на 184 кВт/г., у січні 2007 року –на 1789 кВт/г., у березні 2007 року –на 2362 кВт/г.,  у квітні 2007 року –на 970 кВт/г., у травні 2007 року –на 910 кВт/г.

На підставі викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлені рахунки всього на суму 1327,56 грн.

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідачем вказані рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 1327,56 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач,     якому  електрична енергія постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Відповідачем належним чином не виконані зобов’язань за договорами № 191 від 02.02.2005 та додатковою угодою від 15.08.2005, заборгованість на день прийняття рішення не погашена у зв’язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за активну енергію  в розмірі 3089,03 грн. та за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 1327,56 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (м. Севастополь, пров. Язоновський, 2, код в , р/р 72291 в СФ АКБ „Аваль”, МФО 324195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 4416 грн. 59 коп. (чотири тисячі чотириста шістнадцять грн. 59 коп.) з яких: активна електроенергія –3089,03 грн.,  перевищення договірних величин –1327,56 грн.

3.           Стягнути з Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (м. Севастополь, пров. Язоновський, 2, код в , р/р 72291 в СФ АКБ „Аваль”, МФО 324195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. (сто дві грн. 00 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84  Господарського процесуального

кодексу України і підписано 24 09.2007.