СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.07                                                                                 Справа № 4/568

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи

Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ

до Комунального теплопостачального підприємства «Алчевськтеплокомуненерго», м.Алчевськ  Луганської області

про стягнення 13285781 грн. 72 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Череповський О.В., дов. № 07/80 від 23.05.07 ;

від відповідача – Польова В.В., дов. № 1174 від 13.03.07.

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 13 285 781 грн. 72 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 06.09.07 №  961 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що станом на 01.09.07 заборгованість позивача перед відповідачем складає 11287830 грн. 15 коп. та відповідача направив на адресу відповідача повідомлення –вимогу № 628 від 24.05.07 про сплату заборгованості, але позивач заперечує; стягнення позивачем з відповідача суми заборгованості за позовом може привести до паралізування діяльності підприємства  та неможливості підготовки підприємства відповідача до опалювального сезону 2007-2008р.р. та з інших підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в:

Між позивачем та відповідачем  був укладений договір комісії № 12/05-532 від 01.10.05, згідно якого «Комітент»(позивач у справі) доручає, а «Комісіонер»(відповідач у справі) бере на себе зобов’язання укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, відповідно до умов цього договору, зі «Споживачами»за рахунок «Комітента»(позивача у справі) (п.2.1 договору) та додаткові угоди до цього договору.

Відповідно до п. 3.4 договору, кількість та вартість Теплової енергії фактично переданої Комітентом Комісіонеру в звітному місяці зазначається Сторонами в Акті прийому передачі теплової енергії за формою, наведеною в Додатку № 1 до Договору та підписується Сторонами до 10 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.1. договору,»Комітент»зобов’язаний передати на підставі акту прийому- передачі теплової енергії (за формою встановленою сторонами в додатку № 1 до цього договору) «Комісіонеру»теплову енергію в розмірі та на умовах оговорених сторонами в цьому договорі.

Відповідно до п. 4.5 договору, сторони домовились, що Правочини, укладені Комісіонером із Споживачами, в обов’язковому порядку повинні передбачати розрахунок останніх за спожиту Теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Комітента, зазначений у п. 5.1. цього Договору, з вказівкою: призначення платежу  «за теплову енергію, з ПДВ».

Згідно п. 4.8 договору, комісіонер зобов’язується забезпечити своєчасну оплату Споживачами за спожиту Теплову енергію по Угодам, укладеним на виконання умов договору.

Згідно п. 4.9 договору, Комісіонер приймає на себе поруку (делькредере) перед Комітентом за невиконання Споживачами своїх зобов’язань по Угодах .Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди Комісіонеру згідно п. 5.2 цього договору.

Відповідно до п. 4.12 договору, Комісіонер зобов’язується відшкодувати Комітенту за власні кошти різницю між вартістю реалізованої Споживачам або третім особам Теплової енергії та вартістю Теплової енергії переданої Комісіонеру, відповідно до умов цього договору.

Позивач згідно умов вищезазначеного договору передав відповідачу теплову енергію за період з жовтня 2005р. по квітень 2006р. в розмірі 216366,700 гігаколорій на загальну суму 21175894 грн. 96 коп., у свою чергу, відповідач прийняв обумовлену у договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам.

Згідно з останнім затвердженим звітом комісіонера № 12 З/532 від 31.12.06  за грудень 2006 року зафіксована заборгованість споживачів за теплову енергію в розмірі 13463571 грн. 29 коп. (а.с. 50) та заборгованість відповідача яка виникла в наслідок застосування делькредере в розмірі 13 463 571 грн. 29 коп.

Відповідач прийняв обумовлену у вищевказаному договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам, перерахувавши позивачу 177 789 грн. 57 коп., враховуючи оплату теплової енергії сума боргу відповідача перед позивачем складає 13 285 781 грн. 72 коп.

Таким чином, поручившись за Споживачів, внаслідок застосування делькредере заборгованість відповідача з врахуванням оплат  складає 13 285 781 грн. 72 коп.

Позивачем, на підставі ст. 530 ЦК України, було надіслано відповідачу повідомлення-вимогу № 54/11-902-1957 від 15.05.07 (а.с.15), відповідач відповідь на повідомлення – вимогу не надав, оплату  не провів, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідачем позовні вимоги не оспорено, доказів перерахування заборгованості не надано.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до п. 4.8. договору відповідач прийняв на себе поручительство (делькредере) перед відповідачем за виконання споживачами зобов’язань по угодам.

Відповідно до ч. 3 ст. 1016 ЦК України, комісіонер не відповідає перед комітентом  за  невиконання третьою  особою  договору,  укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

Як свідчать матеріали справи, на виконання вищевказаного договору позивач передав відповідачу теплову енергію за період з жовтня 2005р. по квітень 2006р. в розмірі 216366,700гігаколорій на загальну суму 21175894 грн. 96 коп., у свою чергу, відповідач прийняв обумовлену у договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам, перерахувавши позивачу 177 789 грн. 57 коп., враховуючи оплату теплової енергії сума боргу відповідача перед позивачем складає 13 285 781 грн. 72 коп.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (дата) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки несплаченими залишились 13 285 781 грн. 72 коп., позивачем, на підставі ст. 530 ЦК України, було надіслано відповідачу повідомлення-вимогу № 54/11-902-1957 від 15.05.07 (а.с.15), відповідач відповідь на повідомлення –вимогу не надав, оплату  не провів.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем умов договору   підтверджується матеріалами справи.

Як було встановлено при розгляді справи, та станом на день її слухання  заборгованість відповідача перед позивачем за договором комісії № 12/05-532 від 01.10.05  не змінилась та складає 13 285 781 грн. 72 коп.

Доводи відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву від 06.09.07 №  961, судом не приймається до уваги, та є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 4.9. договору відповідач прийняв на себе поручительство (делькредере) перед відповідачем за виконання споживачами зобов’язань по угодах.

Згідно п. 4.8 договору, комісіонер зобов’язується забезпечити своєчасну оплату Споживачами за спожиту Теплову енергію по Угодам, укладеним на виконання умов договору.

Згідно п. 4.9 договору, Комісіонер приймає на себе поруку (делькредере) перед Комітентом за невиконання Споживачами своїх зобов’язань по Угодах .Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди Комісіонеру згідно п. 5.2 цього договору.

Решта доводів відповідача також спростовується нормами діючого законодавства та матеріалами справи.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню  повністю та стягнення з відповідача,  з віднесенням  судових витрат на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

У судовому засіданні 15.10.07 за згодою представників сторін судового процесу була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому підлягають до задоволення повністю  з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 629,1016 ЦК України, ст. ст. 173,193 ГК України, ст.ст. 44, 49,  82, 84, 85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального теплопостачального підприємства «Алчевськтеплокомуненерго», м.Алчевськ  Луганської області, вул. Леніна,126, п/р 1326 в ПІБ м.Алчевськ, МФО 304342, на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, бульв. І. Лепсе, 16, п/р 3980 в АКБ «Фінанси та Кредит»м.Київ, МФО 300131, - заборгованість у сумі 13 285 781 грн. 72 коп., державне мито у сумі 25500 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення:  22.10.07.

Суддя                                                                                         Г.М.Батюк