КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2007                                                                                           № 05-5-2/9292

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився,

від відповідача - не з’явився,

від прокуратури – Левада К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Прокурора Голосіївського району м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.07.2007

у справі № 05-5-2/9292

за позовом                               Прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Голосіївської районної у м. Києві ради

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Знання”

про                                                  стягнення 11006,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Голосіївського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Голосіївської районної у м. Києві ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Знання” (далі – ТОВ “Видавництво “Знання”) про стягнення 11006,58 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києві від 05.07.2007 № 05-5-2/9292 позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду м. Києва від 05.07.2007, прокурор Голосіївського району м. Києва вніс апеляційне подання, в якому просив її скасувати.

Апеляційне подання мотивоване тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права.

В засідання суду, призначене на 04.09.2007 Голосіївська районна у м. Києві рада та ТОВ “Видавництво “Знання” повноважних представників не направили та не повідомили суд про причини їх неявки, хоча про час та дату слухання справи були повідомлені судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Прокурор Голосіївського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Голосіївської районної у м. Києві ради до ТОВ “Видавництво “Знання” про стягнення 11006,58 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києві від 05.07.2007 № 05-5-2/9292 позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва без розгляду на дооформлення.

Ухвала суду мотивована тим, що підпис прокурора Голосіївського району м. Києва в установленому порядку не засвідчений діючою печаткою, у позовній заяві не вказано всіх обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (не вказано яким чином було виявлено порушення інтересів держави, які перевірки проводились, чи видавались прокуратурою акти реагування на порушення інтересів держави), а також обґрунтований розрахунок стягуваної суми з посиланням на докази, які підтверджують ці суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином – суб’єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов (п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України).

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Оскільки ч. 1 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява підписується прокурором чи його заступником, то посилання суду на те, що підпис прокурора не засвідчений печаткою є помилковим і вказана обставина не може бути підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах ( ч. 3 ст. 2 ГПК України).

В рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) визначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Враховуючи те, що ст. 2 ГПК України передбачено, що прокурор самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, то колегія суддів вважає, що посилання в ухвалі суду на те, що в позовній заяві не вказано, яким чином було виявлено порушення інтересів держави, які перевірки проводились, чи видавались прокуратурою акти реагування на порушення інтересів держави є необґрунтованими і вони не можуть бути підставою для повернення позовної заяви згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Що ж стосується надання розрахунку стягуваної суми, то як вбачається із матеріалів позовної заяви розрахунок стягуваної суми оформлений у вигляді довідки і був доданий до матеріалів позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду м. Києва від 05.07.2007 № 05-5-2/9292 підлягає скасуванню, а позовна заява прокурора Голосіївського району м. Києва передачі на розгляд господарському суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101 – 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 05.07.2007 № 05-5-2/9292 скасувати, а позовну заяву прокурора Голосіївського району м. Києва з доданими до неї документами передати на розгляд господарського суду м. Києва.

2.          Матеріали позовної заяви прокурора Голосіївського району м. Києва з доданими до неї матеріалами повернути господарському суду м. Києва.

3.          Копію ухвали надіслати сторонам та прокурору.

Головуючий суддя

Судді

06.09.07 (відправлено)