ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2007 р.

Справа  № 28/273-07-7439

За позовом   Фізична особа-підприємець ОСОБА_1;

до відповідача   Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про виселення

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача:      ОСОБА_3., ОСОБА_4.  -за дорученням;

від відповідача:  ОСОБА_5. -за дорученням;

Суть спору:
позивач Фізична особа -підприємець ОСОБА_1, звернулася до господарського суду з
позовом до відповідача  Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про виселення.

Представник позивача в судове
засідання з'явився позов підтримує та просить суд виселити відповідача з
нежилого приміщення розташованого за адресою: місто ОдесаАДРЕСА_1, яке належить
позивачу на праві власності за договором купівлі-продажу від 05.03.2004 року та
стягнути судові витрати.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, відзив на позовну заяву надав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

На підставі договору
купівлі-продажу від 5 березня 2004 року, укладеного з АТЗТ “ТІРС”, Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1. було набуто право власності на нежитлові
приміщення, загальною площею 164,5 кв.м. розташовані за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1.

Між Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 та  Фізичною особи -підприємцем
ОСОБА_2  7 березня 2004 року було
укладено договір оренди за умовами якого Фізична особа -підприємець ОСОБА_1.
передала, а Фізична особа -підприємець ОСОБА_2. прийняв у тимчасове (до
07.11.2008р.)  платне користування
нежитлові приміщення, загальною площею 170 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1, з метою обладнання під магазин спортивних товарів.

17 травня 2007 року Фізична особи
підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору
оренди, виселення та стягнення штрафу у розмірі 6312 гривень та штрафу у
розмірі 12624 гривень. В ході розгляду справи за № 16/150-07-4259 Фізична особи
підприємець ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, згідно яких просила суд визнати
розірваним з 10 травня 2007 року договір оренди від 7 березня 2004 року;
виселити відповідача із нежилого приміщення, розташованого за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_1;  стягнути штраф у
розмірі 6312 гривень та штраф у сумі 12624 гривень за прострочення звільнення
орендованого майна. У задоволені позову рішенням господарського суду Одеської
області  від 16 липня 2007 року Фізичній
особі підприємцю ОСОБА_1 -відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 4 вересня 2007 року рішення господарського суду
Одеської області по справі №16/150-07-4259 від 16 липня 2007 року скасовано,
визнано недійсним нікчемний  договір
оренди від 7 березня 2007 року, у задоволені позову щодо визнання договору
розірваним  з 10.05.2007 р. договору оренди
від 07.03.2004р., виселення відповідача з нежилого приміщення, розташованого за
адресою м. Одеса , АДРЕСА_1  та стягнення
з відповідача штрафу  у розмірі 6312
гривень та  штрафу у розмірі 12624
гривень  -відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, в тому
числі наявні докази, що мають значення для справи,  заслухавши пояснення представників
сторін,  всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення,  оглянувши у судовому засіданні оригінали
документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку,
що  позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судовий захист права власності та
майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 ГПК, здійснюється
шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами:

про визнання права власності   на
майно,   про   витребування майна   з
чужого незаконного володіння (а в передбачених законом випадках і від
добросовісного набувача) чи відшкодування його вартості;

про визнання недійсними актів
державних та   інших   органів, що     порушують майнові права та охоронювані
законом інтереси підприємств і організацій;

іншими позовами, пов'язаними з
охороною права власності підприємств і організацій.

Згідно ст.35 ГПК України,
факти,   встановлені  рішенням
господарського  суду  (іншого органу,  який
вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи,  не
доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони. Таким чином факти які встановлені постановою Одеського
апеляційного господарського суду від 4 вересня 2007 року  дають суду змогу дійти висновку, що угода,
яка визнана судом нікчемна вона не створює юридичних наслідків,  крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У
разі  недійсності  правочину
кожна  із  сторін зобов'язана повернути другій  стороні
у  натурі  все,
що  вона  одержала
на виконання   цього   правочину,
а   в  разі
неможливості  такого
повернення,  зокрема тоді,  коли одержане полягає  у
користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування
відповідно до ст.216 ЦК України.

А відповідно до ст.236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення тобто з 7 березня 2004 року.

Згідно ст. 41 Конституції України
та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, вимоги позивача
стосовно виселення Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 з нежилого приміщення
розташованого за адресою: місто Одеса АДРЕСА_1, яке належить Фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу  відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України,
ст. 20 ГК України засадам відновлення порушених прав суб'єкта господарювання.

За таких обставин вимоги позивача
обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 44, 49 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Виселити Фізичну особу -підприємця
ОСОБА_2 /65000 місто Одеса, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1/ з нежилого приміщення
розташованого за адресою: місто Одеса АДРЕСА_1, яке належить Фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_1 /65000 місто Одеса АДРЕСА_3, код НОМЕР_2/ на підставі
договору купівлі-продажу від 5 березня 2004 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6. в реєстрі за №3797
.

3.          Стягнути з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2 /65000 місто Одеса, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1/ на користь Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 /65000 місто Одеса АДРЕСА_3, код НОМЕР_2/ витрати по сплаті
державного мита у розмірі 85 (вісімдесят п'ять) гривень та 118 (сто
вісімнадцять) гривень витрат на ІТЗ судового процесу.

4.          Видати Фізичній особі -підприємцю
ОСОБА_1 /65000 місто Одеса АДРЕСА_3, код НОМЕР_2/ довідку про повернення
надмірно сплаченого державного мита в сумі 17 (сімнадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Гуляк Г.І.