ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.08.07
Справа № 6/56-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

головуючого судді Гордієнко М.І.,

секретаря судового засідання Балицького В.В.

розглянувши матеріали справи № 6/56-07

за     позовом          – Товариства з обмеженою відповідальністю «Вогес»

до відповідача   –Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро ресурси»

про стягнення 99362 грн. 04 коп.

Судове засідання розпочато 09.08.2007року

В судовому засіданні оголошена перерва до 11-20 год 27.08.2007року

За участю представників сторін:

Від позивача      – Саркісьян Д.Р.

Від відповідача –  не з‘явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі                 99362 грн. 04 коп.., в тому числі основний борг  – 90336,00 грн., пеню у розмірі  - 7038,65грн. та збитки від інфляції – 1987,39 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з’явився,  не подав в судове засідання документів, витребуваних ухвалами господарського суду Сумської області від 11.06.2007 року,09.07.2007року, тому відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач подав доповнення до позовної заяви про стягнення заборгованості та сплати штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги викладені позивачем у позовній заяві  підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до умов Договору № 16/011 від 14.11.2006р. позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вогес», 16 листопада поставив відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро ресурси»  препарати захисту рослин : Раундап – 1000 л, «Гранстар» - 10 кг., Базис – 10 кг. На загальну суму 90336 грн.

Факт поставки підтверджується накладною № 130 від 16.11.06 р. та довіреністю відповідача ЯМШ № 558456 від 14.11.06 р.

Згідно  п. 3.1 договору відповідач повинен був розрахуватися з позивачем до 01.12.2006 р.

Позивач направив листа № 26/01 від 26.01.2007р. відповідачу з вимогою оплатити отриманий товар, але відповіді не отримав.

Відповідно до п.4.3. договору № 16/011 від 14.11.2006р., у випадку порушення покупцем (відповідачем) строків оплати він сплачує продавцю (позивачу) пеню у розмірі 0,3% від вартості несплаченої продукції за кожен день затримки оплати з урахуванням індексу інфляції. Пеня на день подачі позову з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ становить7038,65 грн.

Позивач подав доповнення до позовної заяви про стягнення заборгованості та сплати штрафних санкцій, де вказує, що розрахунок пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ – 6090,90 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов’язань, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Тому, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача пеня у розмірі – 6090,90 грн.., інфляційних збитків в сумі 1987 грн. 39 коп.  обґрунтовані і підлягають задоволенню  в повному обсязі.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач провів необхідні заходи по стягненню з відповідача заборгованості, таким чином  заборгованість відповідача за поставлений товар залишається непогашеною і становить 90336 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.     Оскільки відповідач не подав до суду доказів сплати боргу в розмірі 90336 грн. 00 коп. або обґрунтованих заперечень проти суми боргу , тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача  відповідають вимогам чинного законодавства  і  підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 224 , 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.   Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ресурси» (41800, Сумська область, Білопільський район, м. Білопілля, вул.Леніна, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вогес» (м.Київ, вул.Лятошинського, а/с 54, ) заборгованість  в сумі 90336 грн. 00 коп., пеню в сумі 6090 грн. 90 коп., збитки від інфляції 1987,39 грн., витрати по держмиту в сумі 993 грн. 62 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                             М.І.ГОРДІЄНКО