донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.09.2007 р.                                                                           справа №12/238

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Діброви  Г.І.

суддів
Дзюби  О.М. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Щукін Я.В. (довіреність № 3 від 10.01.07р.),

від відповідача:
Бєлікова О.В. (довіреність б/н від 21.03.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт ЛТД", м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
11.06.2007 року

по справі
№12/238 (Склярук О.І.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Пневмовзрыв-технология" м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт ЛТД" м.Донецьк

про

Та за зустрічним позовом
до

про
визнання вини ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” у недотриманні умов Договору оренди №8 від 25.08.05р., стягнення витрат на ремонтно-відновлювальні роботи в розмірі 1497грн. 77коп. та стягнення неустойки в рахунок орендної плати в розмірі 1500грн.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт ЛТД", м.Донецьк
Товариства з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк
визнання неукладеним договору оренди №8 транспортного засобу УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ від 25.08.05р., стягнення з ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” помилково сплачених коштів за оренду автомобіля УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ в розмірі 596грн. 77коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк, про:

1.  визнання вини відповідача, як наймача автомобіля УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ, у недотриманні умов договору оренди № 8 від 25.08.2005 року, а саме: автомобіль використовувався без дотримання норм техніки безпеки та вимог підпункту пункту 31.4.1 частини 31.4 розділу 31 Правил дорожнього руху; не усунені наслідки зіпсування заднього моста, які виникли під час експлуатації автомобіля; автомобіль не повернуто позивачу в справному стані та не складено акт приймання-передачі;

2. стягнення суми витрат за ремонтно-відновлювальні  роботи автомобіля УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ у розмірі 1497грн. 77коп.; стягнення неустойки в рахунок орендної плати за жовтень, листопад, грудень 2005 року у сумі 1500грн.

За клопотанням позивача № 26 від 06.09.06р. ухвалою господарського суду Донецької області від 07.09.06р. провадження по справі № 12/238 було зупинено та призначена судова автотехнічна експертиза.

Після отримання 20.12.06р. судом першої інстанції висновку № 4813/18 судової автотехнічної експертизи, ухвалою від 17.01.07р. провадження по справі було поновлено та за ініціативою суду призначена додаткова судова автотехнічна експертиза. На час проведення додаткової експертизи провадження по справі зупинялося.

Висновок додаткової експертизи надійшов на адресу господарського  суду  Донецької  області 06.03.07р. Провадження по справі № 12/238 було поновлено судом 05.04.07р.

03.04.07р. відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до позивача за первісним позовом, Товариства з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк, про визнання неукладеним договору оренди №8 транспортного засобу УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ від 25.08.05р., стягнення з ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” помилково сплачених коштів за оренду автомобіля УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ в розмірі 596грн. 77коп.

14.05.07р. позивач за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк, надав уточнення до зустрічного позову, згідно яких просив визнати розірваним Договір оренди №8 транспортного засобу УАЗ 3303 гос.№068-67 ЕВ від 25.08.05р.

Заявою №11 від 15.05.07р. позивач за первісним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк, частково змінив предмет пункту 2 позовних вимог, виклавши їх наступним чином:  стягнути суму витрат за ремонтно-відновлювальні  роботи автомобіля УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ у розмірі 1497грн. 77коп. та суму орендної плати за період вимушеного простою автомобіля у жовтні, листопаді, грудні 2005 року в розмірі 1500грн.

Заявою №14 від 07.06.07р. ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” доповнив свої позовні вимоги пунктом 3: визнати Договір оренди №8 від 25.08.05р. розірваним з 01.01.06р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.06.07р., вимоги позивача за первісним позовом задоволені частково в частині стягнення збитків в сумі 1497грн. 77коп. та заборгованості в сумі 1500грн.  Рішення мотивовано тим, що, в підтвердження розміру збитків, позивач надав  висновок спеціаліста за № 14/01 автотоварознавчої експертизи, згідно якої вартість збитків складає 970грн. 97коп., кошторис вартості відновлювального ремонту на суму 1199грн. 20коп., рахунок-фактуру № СФ-0160 від 21.12.2005 року на сплату експертної оцінки у сумі 250грн., накладну за № 1800 від 08.11.2005 року на суму 141грн. 72коп. рахунок-фактуру № Ли-003496 від 21.12.2005 року на суму 238грн. 28коп.

В частині позовних вимог ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, що стосується визнання вини, судом першої інстанції відмовлено, оскільки ані ст. 16 ЦК України не містить такого способу захисту цивільних прав як встановлення вини, ані  ст.12 ГПК України, не надає господарському суду в резолютивній частині рішення встановлювати певні факти або певні обставини справи. Вимоги про визнання  Договору оренди № 8 від 25.08.2005 року розірваним з 01.01.2006 року також не задоволені, тому що це є встановленням певного факту та позивачем не правильно обрано спосіб захисту, виходячи з приписів ст. 16  ЦК України.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк рішенням господарського суду Донецької області від 11.06.07р. було відмовлено з наступних підстав.

Вимога щодо визнання Договору оренди № 8 від 25.08.2005 року розірваним є безпідставною, оскільки не передання в оренду майна, або неможливість їм користуватися не свідчить, що вказаний договір є розірваним.

У задоволенні стягнення з ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” грошових коштів, перерахованих ТОВ „Євростандарт ЛТД” за оренду автомобіля УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ у сумі 596грн. 77коп. за вересень 2005р. було відмовлено, оскільки, в даному випадку, договір оренди автомобіля підписано між сторонами у письмовій формі, сторонами визначено розмір орендної плати, предмет оренди та строк його дії, тобто договір оренди на час перерахування відповідачем орендної плати був діючим.

Додатковим рішенням від 25.06.07р.  суд першої інстанції вирішив питання про стягнення витрат за проведення експертизи у сумі 283грн. 30коп. та витрат за проведення додаткової експертизи у сумі 283грн. 30коп. з Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк з прийнятим рішенням не згодно, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим із значними порушеннями матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Заявник апеляційної скарги надав судовій колегії доповнення до апеляційної скарги від 27.08.07р. з додатками, яке прийнято судовою колегією до розгляду.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова  колегія  Донецького  апеляційного  господарського  суду  вважає  за необхідне  розглянути  апеляційну  скаргу,  оскільки  для  з’ясування  фактичних обставин  справи  достатньо  матеріалів,  що  знаходяться   в   матеріалах   справи    № 12/238, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частково не відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.08.05р. між, позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк (далі –Орендодавець), та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк (далі –Орендар), був укладений Договір оренди №8, відповідно до вимог якого Орендодавець передає в оперативну оренду Орендарю у тимчасове користування автомобіль УАЗ 3303 держ № 068-67 ЕВ (далі - Майно).

Відповідно до пункту 4 Договору, строк його дії встановлений з моменту передачі майна до моменту повернення його володарю.

Приймання-передача майна оформлюється відповідними актами, які повинні бути підписані повноважними представниками сторін.

Згідно з актом від 25.08.05р., що підписаний обома сторонами, відповідачу передається  автомобіль:  Марка УАЗ 3303, держ. №068-67 ЕВ, технічний паспорт ЯНВ № 036898. Також в акті зазначено,  що автомобіль знаходиться  в задовільному стані, технічна характеристика автомобіля  задовільна,  автомобіль проходив технічний огляд у липні 2005 року,  годен до експлуатації, та передається в оренду на підставі договору № 8 від 25.08.2005р. ТОВ “Євростандарт ЛТД”.

Але в даному акті відсутня детальна характеристика технічного стану автомобіля, який передається в оренду з зазначенням належного або неналежного стану тих деталей та частин автомобілю, які потім були предметом дослідження судової автотехнічної експертизи.

За твердженнями позивача, ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, орендований автомобіль знаходився на стоянці в гаражі Орендодавця, та у вересні 2005 року підприємство позивача виявило аварійний стан автомобілю. На пропозицію усунути виявлені несправності, підприємство Орендаря відмовило.

У вересні 2005 року позивач в односторонньому порядку припинив договірні відносини з відповідачем шляхом заборони випуску зі стоянки автомобілю та за власні кошти зробив ремонт автомобілю:  Марка УАЗ 3303 держ. №068-67 ЕВ.

17.02.06р. Орендодавець звернувся до Орендаря з претензією про сплату вартості ремонту орендованого автомобілю і пені в рахунок відшкодування суми орендної плати.

Листом від 03.03.06р. Орендар відмовив Орендодавцю у вищезазначених вимогах.

За цих підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД” про визнання вини ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” у недотриманні умов Договору оренди №8 від 25.08.05р., стягнення витрат на ремонтно-відновлювальні роботи в розмірі 1497грн. 77коп. та стягнення неустойки в рахунок орендної плати в розмірі 1500грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані ГК України.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

В матеріалах справи є наявним акт приймання-передачі майна в оренду, який  складено без заперечень та зауважень представниками позивача та відповідача, та  згідно якого сторони підтвердили,  що відповідачу передається  автомобіль:  Марка УАЗ 3303, держ. № 068-67, технічний паспорт ЯНВ № 036898 у тимчасове користування.

Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги посилання Орендаря на неможливість експлуатування автомобіля через відсутність технічного паспорту, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ТОВ „Євростандарт ЛТД” взагалі не експлуатував автомобіль. Тобто, вимоги позивача за зустрічним позовом в частині стягнення з ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, сплачених йому грошових коштів за оренду автомобіля УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ у вересні 2005 року в розмірі 596грн. 77коп. є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Місцевим господарським судом правомірно встановлено, що непередання в оренду майна, або неможливість їм користуватися не свідчить про те, що Договір №8 вважається неукладеним. Доказів наміру сторін розірвати договір в установленому чинним законодавством України порядку суду не надано, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено як у первісних позовних вимогах, так і у зустрічних позовних вимогах про розірвання Договору оренди №8 транспортного засобу УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ від 25.08.05р.

Позивач за первісним позовом, ТОВ „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою про визнання вини відповідача, як наймача автомобіля УАЗ 3303 держ. №068-67 ЕВ, у недотриманні умов Договору оренди № 8 від 25.08.05р., але ст. 16 ЦК України не містить такого способу захисту цивільних прав як встановленні вини та не надає господарському суду права встановлювати певні факти або певні обставини справи. За таких обставин, господарський суд Донецької області правомірно відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

У вересні  2005 року Орендодавець в односторонньому порядку, в порушення вимог чинного законодавства України, припинив дію Договору №8, не видавши Орендарю даний автомобіль зі стоянки. Товариством з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” самостійно, в односторонньому порядку, у складі комісії підприємства, 23.09.05р. був складений  Дефектний акт, згідно якого Орендодавцем був зроблений висновок, що внаслідок недоброякісного відношення водія Орендаря до автомобілю він потребує ремонту та заміни деяких деталей. Суму витрат на ремонт та деталі Орендодавець визначив в розмірі 1618 грн.

За заявою  підприємства позивача, в січні 2006 року Незалежною судовою автотоварознавчою експертизою СПД –ФО Бодак В.Ю. була здійснена оцінка вартості відновлювальних робіт автомобілю УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ. Відповідно до висновку спеціалісту товарознавцю Бодак В.Ю., який є в матеріалах справи, вартість матеріальної шкоди автомобілю УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ складає 970 грн. 97 коп.

Також в підтвердження розміру збитків позивач за первісним позовом надав  кошторис вартості  відновлювального ремонту на суму 1199 грн. 20 коп., рахунок фактуру  № СФ-0160 від 21.12.2005 року на сплату експертної оцінки у сумі 250 грн., накладну за № 1800 від 08.11.2005 року на суму 141 грн. 72 коп. рахунок фактуру № Ли-003496 від 21.12.2005 року на суму 238 грн. 28 коп.

Судом були призначені судова автотехнічна експертиза та додаткова автотехнічна експертиза, висновки яких були покладені в обґрунтування рішення суду.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ” в частині стягнення збитків у сумі 1497 грн. 77 коп.

Цей висновок суду є помилковим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, є неповним та рішення в цій частині прийнято із порушенням норм матеріального права.

Судова колегія встановила, що надані позивачем (Орендодавцем) документи не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів спричинення збитків саме з вини відповідача (Орендаря), оскільки відсутній причинно-наслідковий зв’язок між користуванням Орендарем автомобілем та його незадовільною роботою. Тобто, в обґрунтування понесених позивачем збитків від ремонту автомобілю та вимушеним його простоєм, позивач надав матеріали, які не мають доказової сили.

Збитки –це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б уразі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 ГК України.

Проте, позивачем потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов’язання, причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов’язання та заподіяними збитками.

При визначені розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги  вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов’язань для підприємства.

Як свідчать матеріали справи, у висновках експертиз не вказаний період, в який виникли технічні пошкодження автомобілю, тобто, судом першої інстанції не було досліджено питання, чи були наявні ці пошкодження запчастин та деталей автомобілю при передачі в оренду цього автомобіля, або вони виникли в період користування, або після повернення автомобіля Орендарем Орендодавцю.

Таким чином, матеріалами справи не доведено факт здійснення пошкоджень автомобілю саме з вини відповідача, одночасно з цим, позивачем не доведено причинно-слідчий зв’язок понесених ним витрат на ремонтні роботи та фактом користування відповідачем автомобілем.

Суд першої інстанції помилково вказав водія Лисакова А., який нібито експлуатував спірний автомобіль від  імені відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього факту (подорожні лити, довіреності, посвідчення водія, та т.і.).

Перелік пошкоджених запчастин та деталей автомобілю, не відповідає переліку технічних характеристик автомобіля при складанні акту приймання-передачі у вересні 2005 року. Позивач звернувся до суду тільки в липні 2006 року, невідомо, де в цей час знаходився спірний автомобіль та чи не користувалася цим автомобілем третя особа.

При виявленні аварійного стану майна, Орендодавець самостійно, без виклику представників„Євростандарт ЛТД”, склав акт про неможливість подальшої експлуатації автомобілю та на свій розсуд зробив оцінку деталей, які на його погляд потребують заміні, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Такий акт не має доказової сили.

Згідно приписів п.7 Договору Орендодавець має право односторонньо припинити дію Договору у випадку порушень Орендарем умов оплати. Інших умов припинення дій Договору сторонами не передбачено. Позивачем, в порушення умов укладеного сторонами договору, в односторонньому порядку, припинено користування відповідачем автомобілем, та, в порушення вимог п.5 Договору, без акту приймання-передачі, в якому сторони повинні були разом визначитися щодо стану майна, повернув автомобіль УАЗ 3303 держ №068-67 ЕВ у своє володіння. В матеріалах справи присутній акт приймання - передачі транспортного засобу від 28.09.05р., але він не підписаний Орендодавцем. Виходячи з пояснень представників сторін та інших матеріалів справи, судова колегія приймає цей акт в якості підтвердження дати повернення автомобіля з оренди позивачеві.

З огляду на зазначене, судова колегія апеляційної інстанції вважає недоведеними вимоги позивача щодо стягнення збитків за ремонт автомобілю, оскільки відповідач довів судовій колегії відсутність своєї вини, а позивач не довів об’єктивну та суб’єктивну сторони спричинених збитків саме відповідачем, зокрема, причинно-слідчий зв’язок між витратами на ремонт спірного автомобіля та виникненням його технічних пошкоджень в період користування Орендарем.   Отже, рішення господарського суду Донецької області від 11.06.07р. в цій частині підлягає скасуванню, а вимоги позивача про стягнення збитків в розмірі 1 497 грн. 77 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Боржник прострочивший виконання грошового зобов'язання повинен на вимогу кредитора сплатити суму основного боргу (ст. 625 ЦК України).

У пунктах 2,3 Договору №8 зазначено, що Орендар зобов’язався сплачувати орендну плату в розмірі 500грн. кожного місяця.

Сторонами передбачено, що Договір діє з моменту передачі Майна у оренду до моменту повернення його власнику (пункт 4 Договору). Тобто, орендна плата повинна сплачуватися до моменту передачі (повернення) Майна первісному власнику.

Як встановлено судовою колегією, автомобіль було повернуто власнику 28.09.05р., тобто автомобіль не було видано відповідачеві зі стоянки позивачем.

В укладеному договорі оренди №8 від 25.08.05р. сторони не передбачили будь-якої умови щодо оплати відповідачем будь-якої неустойки або орендної плати за період простою автомобіля.

За цих підстав, висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позивачем за  первісним  позовом нарахованої суми орендної плати за період простою автомобілю,  не відповідає  фактичним  обставинам справи та підлягає скасуванню, а  позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 500 грн. не підлягають задоволенню.

В матеріалах справи є наявними листи господарського суду Донецької області про виклик сторін від 20.12.06р., 28.12.06р., 12.03.07р., 29.03.07р. у судове засідання в період зупинення провадження по справі на час проведення експертизи відповідно до умов ст. 79 ГПК України без поновлення провадження у справі в зв’язку з отриманням висновків експертиз.

Судом першої інстанції в цей період розглянуті та задоволені клопотання сторін про перенесення дати слухання справи без винесення ухвали, як процесуального документу, що не передбачено нормами чинного Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду частково не відповідають обставинам справи, судом частково неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, частково невірно застосовані норми матеріального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, є підставою для часткового скасування рішення.

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007 року у  справі  №12/238  підлягає  частковому скасуванню, апеляційна скарга –частковому задоволенню, а у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю  „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”,  м.Донецьк  до Товариства з обмеженою  відповідальністю  „Євростандарт ЛТД”,  м.Донецьк,  про стягнення 2 977 грн. 77 коп. слід відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги частково покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 117 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007 року у справі № 12/238 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від  11.06.2007 року у справі №12/238 скасувати частково в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк збитків у сумі 1497 грн. 77 коп., заборгованості у сумі 1500 грн. та судових витрат.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2007р. у справі № 12/238 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ПНЕВМОВЗРЫВ-ТЕХНОЛОГИЯ”, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Євростандарт ЛТД”, м.Донецьк державне мито за подання апеляційної скарги в розмірі 46 грн. 75 коп., витрати за послуги адвоката в розмірі 1000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк

Головуючий          Г.І.  Діброва

Судді:          О.М.  Дзюба

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС