ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.07 р.
Справа № 16/193

Суддя господарського суду Донецької
області В.В. Манжур,

При секретарі      М.В.
Муравйовій   ,  розглянувши
матеріали  справи

за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю
“Кедр” м. Дніпропетровськ

до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь

про стягнення  2 436 грн. 19 коп.

За участю

Представників сторін :

від позивача:        не з”явився

від
відповідача :  не з”явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою
господарського суду Донецької
області 25.05.2007р. порушено
провадження  по  справі за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Кедр” м.
Дніпропетровськ   до  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Маріуполь  про стягнення  2 436 грн. 19 коп.   ,
з  яких  :     2
192  грн.    58
коп. -  сума  основного
боргу   ,   206 грн.
76  коп. -    пеня ,
36 грн.   85  коп. -
3 % річних .

У судовому засіданні не  було
надано клопотання про  фіксацію
судового процесу  технічними засобами,  з
приводу  чого  фіксація
процесу  не  була
здійснена  . Крім цього,
роз'яснено  вимоги ст.811 Господарського
процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4
частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода
в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського
процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального
кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на  те , що  відповідач
не  виконав  взяте
на себе  зобов`язання , а  саме
не оплатив  поставлений  товар (
продукти  харчування)  згідно
договіру   купівлі-продажу  НОМЕР_1
від  26.08.2004р. ,     накладним    НОМЕР_2
від   07.09.2004р.   , НОМЕР_3 від 07.09.2004р.,  НОМЕР_4
від    10.09.2004р.,    НОМЕР_5
від 10.9.2004р., НОМЕР_6  від
08.10.2004р., НОМЕР_7 від   22.10.2004р.,
НОМЕР_8 від 10.12.2004р., НОМЕР_9 від
28.12.2004р., НОМЕР_10 від 29.04.2005р.

Представник   позивача
в  судове  засідання
17.07.2007р. не з`явився  ,
але  представив  до
суду  всі  витребувані
ухвалами  документи     та
надав  почнення    в порядку ст. 22 ГПК  України
№ 74  від   05.06.2007р., яким  просить
стягнути  з  відповідача
адвокатські  послуги   в
сумі  800  грн.

Представник  відповідача
в  судове  засідання
17.07.207р.  не   з`явився
,    письмове  пояснення
з приводу  заявленних  вимог
не  представив ,  хоча
був  належним  повідомлений .

У
зв`язку  з цим  справа
розглянута  за  наявними
матеріалами в  порядку  ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  суд встановив:

26.08.2004р.     між сторонами був укладений    договір
купівлі-продажу НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.1.     договору
позивач по       накладним   НОМЕР_2
від   07.09.2004р.   , НОМЕР_3 від 07.09.2004р.,  НОМЕР_4
від    10.09.2004р.,    НОМЕР_5
від 10.9.2004р., НОМЕР_6  від
08.10.2004р., НОМЕР_7 від   22.10.2004р.,
НОМЕР_8 від 10.12.2004р., НОМЕР_9 від
28.12.2004р., НОМЕР_10 від 29.04.2005р.
поставив на адресу відповідача
товар (  продукти  харчування)       на
загальну   суму     9 115
грн. 96    коп. (  з  ПДВ)
.

Відповідно до п.3 .2.1.  сплачувати
за  реалізований    товар
ТМ “ Конфаель”  та  ТМ “
Ньюбі”  кожні  7
календарних  днів   . Сплачувати    за
інший  товар   , включаючи
ТМ “  Амбасадор”  , що
постачається   продавцем    кожні
15    календарних  днів
у  повному  обсязі
за   кожну  поставку
, згідно  рахунка - фактури   або
накладної     поставки.

Відповідач  , в
порушення  вимог  договору (
п. 3.2.1. ) свої
зобов`язання    виконав  частково
,а  саме :    товар
частково   було  повернено
відповідно  до  накладних
повернення   на  загальну
суму   3 479 грн. 13  коп.
,   борг  за
товар  було  частково
погашено   в    сумі
3 444  грн. 25 коп.

Таким чином ,
заборгованість відповідача на
момент подачі  позову  склала
2  192      грн. 58 коп. (  з  ПДВ)
.

Відповідач не представив суду
доказів перерахування боргу у сумі   2
192  грн. 58    коп., в зв'язку з чим господарський суд
робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Згідно  з
п.   3.2.1. договору  та
Закону  України “Про  відповідальність  за
несвоєчасне  виконання  грошових
зобов`язань»  , за  прострочку
виконання  зобов`язань   відповідач       (
покупець )  повинен  сплатити
пеню    в  розмірі
подвійной обліковой ставки НБУ
від  суми    боргу
.    Позивач  просить
стягнути з  відповідача  пеню  в
розмірі     206   грн. 76
коп.  за  період
з  23.09.2006р. по   16.04.2007р.

Розрахунок  зазначених
штрафних   санкцій (  пені , штрафу )    суперечить
вимогам  закону  та
не  підлягає  задоволенню
з  наступних  підстав .

Відповідно  до
ст.258  ЦК  України
позовна   давність  про
стягнення  неустойки            (
пені , штрафу)     застосовується  в
один  рік    , але
нараховується  на     шість
місяців    від дня  , коли
зобов`язання    мало  бути
виконаним   ( п.6.  ст.232
Господарського  кодексу   України).
То б то    позивачем    розрахунок     пені
та  штрафу   був
зроблений  з  порушенням
норм  закону , так  як
при  її  нарахування
був  зазначений   період
більший  ніж  шість
місяців    .

Згідно  розрахунку
суду   розмір  пені
склав   186  грн. 87
коп.   :  2 192 , 58 х 2         ( 8, 5 %  ) / 365 х
183 ) .

Відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання  на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Також,  позивач
просить  стягнути  з
відповідача   за порушення  строків оплати  3 %
річних   в  сумі
36  грн. 85   коп.
,   розрахунок  яких  є  обґрунтованим та  таким , що
підлягає   задоволенню  .

Згідно  заяви
про  уточнення   позовних вимог   в порядку
ст..22 ГПК  України    позивач
просить    стягнути  з
відповідача  адвокатські  послуги в
розмері  800  грн.
, з  приводу  чого
представив      договір     № 8 від
16.04.2007р. з  адвокатом    Сергієвською   А.Ю. , копію
свідоцтва  про  зайняття
адвокатською діяльністю   та  платіжне
доручення  про  перерахування
коштів  №   570 від
12.06.2007р.   на  суму
680 грн.  , платіжне
доручення  про  перерахування
коштів  № 571 від  12.06.2007р. на  суму 120
грн.

Відповідно до частини 3 статті 48
ГПК  витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому  Законому
України “Про адвокатуру”. Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які
є адвокатами.  Тобто, статтеєю 44 ГПК
передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом,
а не будь-яким представником.

Зазначені  вимоги
позивача  в даній
частині  є  обґрунтованими та  такими , що
підлягають задоволенню   .

В
зв`язку  зі  ст. 526
ЦК України зобов`язання  повинні  виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач  суму основного  боргу
та   штрафних санкцій     не
оспорив .

Позовні вимоги обгрунтовані та
підлягають   частковому    задоволенню.

Відповідно
до ст. 49    ГПК  України
Господарський  суд  судові
витрати     покладає     на
відповідача  по  справі
пропорційно  розміру  задоволених
вимог  .

Враховуючи вищевикладене, суд на
підставі ст. 254, 256, 526, 530, 599 ЦК України і керуючись  ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85  Господарського процесуального Кодексу України,    Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю “Кедр”                                     м.
Дніпропетровськ   до  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Маріуполь  про стягнення  2 436 грн. 19 коп.   ,    з  яких
:     2 192  грн.
58  коп. -  сума
основного  боргу   ,
206 грн.   76  коп. -
пеня ,   36 грн.   85
коп. -   3 % річних,  задовольнити
частково    .

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Маріуполь  на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю “Кедр”м. Дніпропетровськ  -   2
192  грн.    58
коп. -  сума  основного
боргу   ,  186
грн.   87  коп. -
пеня ,   36 грн.   85
коп. -   3 % річних,   800
грн. -   витрат на  адвокатські
послуги   ,   91
грн. 80   коп.  -
витрати по сплаті держмита і
106   грн.  20
коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій  частині
позову  відмовити .

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане
17.07.2007р.

Суддя

Надруковано
3 прим.

1
прим. - у справу

2
прим. - сторонам

Виконавець
- Подолян О.О.