ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.07р.

Справа № 34/316-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Луцьккондитер", м. Луцьк

до  Приватного підприємства "Кают-Компанія", м. Дніпропетровськ

про стягнення 123 167, 12 грн.

Суддя  Примак С.А.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача  123 167 грн. 12 коп.,  з  них  основного  боргу  113 940 грн. 33 коп.,  7839 грн. 98 коп. - пені, 3%- річних –1386 грн. 81 коп.  за  неналежне  виконання  договору  дистрибуції  №49  від 27.10.2006р., державного  мита  у  розмірі  1231,67 грн.  та  інформаційно-технічного  забезпечення  у  розмірі  118 грн. 00 коп.

З  метою  забезпечення позову  позивач  просить  суд  накласти  арешт  на  майно, що  належить  відповідачу.

Відповідач відзиву на позов та інші витребувані господарським судом Дніпропетровської області матеріали не надав, його представник у судове засідання не з’явився.

Позивач  заявив  клопотання  слухати  справу  без  його  участі.

Відповідно  до  вимог ст.69 ч.3 ГПК  України  термін  розгляду справи  був  продовжений  до  08.09.2007р.

Справа згідно зі статтею 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши попередні пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2006р. між позивачем та  відповідачем було укладено договір №49 дистриб'юції, строк дії якого зазначений до 31.12.2006р.

Згідно з цим договором позивач передає  у  власність   відповідача  кондитерські  вироби, а  відповідач  приймає  їх  та  оплачує  на  умовах  даного  договору.

Згідно з п.5.2 договору оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача  протягом  30 –днів  з  моменту  отримання  товару  чи  партії  товару.

На виконання умов договору позивач   в  термін  з  26.10.2006р.  по  20.12.2006р. поставив відповідачеві товар на суму  197 294,69 грн. що  підтверджується  матеріалами справи.

Відповідач умови договору порушив, за товар розрахувався частково:  -  а  саме  повернув  товар  на  суму  43657,96 грн.,  а  сплатив  грошовими  коштами  у  розмірі  39636,40 грн..

Таким чином, позивач  просить  стягнути  з  відповідача  113 940,33 грн. –основного  боргу.

Господарський  суд   вважає  задовольнити  позовні  вимоги частково  у  стягненні  основного  боргу , а  саме  у  розмірі  100243,93 грн.  так ,  як    поставка  товару   по  накладним № ЛК-0018987  від 26.10.2006р.  на  суму  2747,4 грн., № ЛК- 0018986  від 26.10.2006р. на  суму 10949,00 грн.  була  здійснена   позивачем за  межами  дії  договору №49 від 27.10.2006р.

Відповідач доказів погашення  основного боргу  у  розмірі  100243,93 грн.  до  суду не надав.

Позивач у позові також просить суд стягнути з відповідача  7839 грн. 98 коп. – пені та  річних   у  розмірі  1386,81  грн.   за період з 27.11.2006р. по 02.02.2007р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три відсотки річних.

Сума  річних  для  стягнення  складає 1339  грн.01 коп.

Відповідно  до вимог  п.6.1  договору  у  випадку  порушення  термінів  здійснення  розрахунків  згідно п.5.2  договору  дистриб’ютор  сплачує  позивачу  неустойку  у  вигляді  пені  в  розмірі  подвійної  облікової  ставки НБУ  від  вартості  неоплаченого  товару  за  кожен  день  прострочки.

Розмір пені складає     7569 грн. 09 коп.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З  метою  забезпечення позову  позивач  просить  суд  накласти  арешт  на  майно, що  належить  відповідачу.

Господарський  суд  вважає   відмовити  в  задоволенні  даного клопотання так  як позивач  не  надав  до  суду   доказів  того,  що  невжиття  заходів  може  утруднити  чи  зробити  неможливими  виконання  рішення  господарського  сулу.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти пропорційно  задоволеним  вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84  ГПК України,  ст.526 ЦК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного  підприємства „Кают-Компанія” (49006, м.Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 74, рр 4501 в  ДОФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 305017; ) на користь Товариства  з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Луцьккондитер”, (43001, м. Луцьк, вул. Володимирська, 57 а, рр 13 Волинське  відділення „ПІБ”, МФО 303138, ) 100 243, 93 грн. –  основного  боргу,  1339,01 грн –річних, 7569,09 грн. –пені, 1091,26 грн. –держмита,  104,57 грн. –витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя

С.А. Примак