ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.07 р.
Справа № 20/281

Суддя господарського суду Донецької
області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому
засіданні суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства “Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж
, м.Донецьк

до відповідача:  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Донецьк

про
стягнення 29205,40 грн.

За участю представників:

від позивача: Ластовецький В.В.

від відповідача:  не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області
звернулось Відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі
Донецьких електричних мереж , м.Донецьк, із позовом до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Донецьк, про  стягнення  29205,40 грн., з яких 27686,05 грн. - сума
збитків, нарахованих за актом про порушення Правил користування електричною
енергією (далі - Правила) НОМЕР_1 від 03.11.06 р., 1107,44 грн. - сума індексу
інфляції, 411,91 грн. - сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на  порушення відповідачем
Правил, на приписи Господарського та Цивільного кодексів України, Закон України
“Про електроенергетику”, а також на надані суду документи.

Відповідач відзиву на позов не надав,
свого представника до судового засідання не направив, у зв”язку з чим справу
розглянуто в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2000 р. позивачем
(Електропостачальна організація) та відповідачем (Споживач) укладено договір №
3867 на користування електричною енергією (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору, позивач
зобов”язався постачати  відповідачеві
електричну енергію, а останній - сплачувати її згідно із умовами Договору.

Договором передбачено, що при
виконанні його умов, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим
Договором, сторони зобов”язалися керуватися Правилами (преамбула Договору).

03 листопада 2006 р. представниками
позивача, повноваження яких підтверджені наданими позивачем документами, у
присутності відповідача складено акт 3 022429 про порушення Правил (далі-Акт).

У якості порушення Правил в Акті
визначено - самовільна подача напруги на кіоск із порушенням встановленої
Правилами процедури.

Відповідач підписав Акт із
приміткою про те, що кіоск не працює після відключення електричної енергії,
магазин працює від іншої підстанції.

Рішенням комісії позивача, що
складалася з уповноважених працівників відповідача згідно із наданими позивачем
документами, що оформлене протоколом НОМЕР_2, за результатами розгляду Акту
визначено обсяг недоврахованої електричної енергії - 79529 кВт год. та суму
заподіяних збитків - 27686,05 грн.

Суть позову полягає у вимогах про
стягнення з відповідача зазначеної суми збитків, а також нарахованих на неї сум
інфляції та 3% річних.

Відповідач відзиву на позов не
надав, до судового засідання не з”явився.

Згідно із ст.4-2) Господарського
процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного
кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах
змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею ст.33 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із ст.36 зазначеного кодексу
України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Пунктом 1.2 Правил визначенні
поняття термінів “недорахована електрична енергія” та “збитки (з вини
споживача)”.

Так, недорахована електрична
енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований
неправильно, а збитки (з вини споживача) в розумінні Правил - це витрати,
недотримана вигода (за винятком доходу від реалізації недоврахованої
електричної енергії) постачальники електричної енергії або електропередавальної
організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження
електроустановок через зловмисну чи надбану діяльність споживача (субспоживача)
або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення
електроустановок та електропостачання.

Отже, зазначені поняття за своєю
правовою природою не є тотожніми.

Актом НОМЕР_1 зафіксовано факт
самовільної подачі напруги на об”єкт відповідача, із порушенням встановленої
Правилами процедури, наслідком чого може бути без облікова споживання
електричної енергії.

Актів пошкодження відповідачем
електроустановок, здійснення робіт з їх
відновлення, надання послуг з відновлення електропостачання Актом
не  зафіксовано.

Таким чином, вищезазначений акт та
інші надані позивачем документи не свідчать про заподіяння відповідачем
позивачеві збитків в розумінні Правил, про вину відповідача у заподіянні цих
збитків, про причинний зв”язок між протиправними діями відповідача та
заподіяними позивачеві збитками.

Рішенням комісії відповідача від
20.11.06 р., оформленим протоколом НОМЕР_2, визначена сума заподіяних
споживачем збитків - 27686,05 грн., однак даний висновок не узгоджується зі
змістом Акту та приписами п.1.2 Правил, у зв”язку з чим судом до уваги не
приймається.

За даних обставин у задоволенні
позову в частині стягнення збитків в сумі 27686,05 грн. слід відмовити за
недоведеністю.

Не підлягають задоволенню й
додаткові позовні вимоги щодо стягнення з відповідача сум інфляції та 3%
річних, оскільки основна вимога залишена судом без задоволення.

При цьому суд враховує також, що
нарахування сум інфляції та 3% річних на суму заподіяних збитків не є
обґрунтованим.

Таким чином, у задоволенні позову
слід відмовити повністю, судові витрати - віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про неможливість задоволення позову у зв'язку з тим, що він
ґрунтується на документах, які не можуть бути розглянуті  судом у якості письмових доказів, що
підтверджують позовні вимоги.

Таким чином, у задоволенні позову
слід відмовити, судові витрати - покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.4-2), 4-3), 33, 36,
43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  п. п. 1.2 , 6.40 - 6.43 Правил користування
електричною енергією, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити
повністю.

Вступна та
резолютивна частини рішення оголошені 06.09.07р.

Повний текст рішення підписано 11.09.07 р.

Суддя

Надруковано
3 примірники:

1
- позивачеві;

1
- відповідачу;

1
- у справу.