СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" жовтня 2007 р.
Справа  № 3/89

За позовом       Приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача   Приватного підприємства «Восмо-Україна»

про стягнення в сумі 17 439 грн. 94
коп.

Суддя

Представники:

від позивача:  ОСОБА_1

від відповідача:
не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 107
Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач -Приватний підприємець
ОСОБА_1звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до
Приватного підприємства «Восмо-Україна» про стягнення заборгованості в сумі
17739 грн. 94 коп..

23.10.2007 року позиваче подано
заяву про збільшення суми позовних вимог. Заява повернута судом без розгляду на
підставі ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу, оскільки позивачем до
вищевказаної заяви відповідно до вимог ч.3 ст.46 Господарського процесуального
кодексу України не додано документу, що підтверджує сплату державного мита у
встановленому порядку та розмірі.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позов не надав.
Судові повістки та конверт з повідомленням про дату, час та місце
проведення судового засідання, направлені відповідачу на адресу: м.Рівне, вул.Гагаріна,
буд.39, повернулись з довідкою пошти в якій зазначено: «організація вибула з
даної адреси».

Позивачем до матеріалів справи
долучено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців в якому вказано, що станом на 23.10.2007 року приватне
підприємство «Восмо-Україна»зареєстроване у ЄДРПОУ за адресою: 33003, м.Рівне,
вул. Гагаріна, буд.39.

Відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані
господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.  Явка сторін
визнавалась судом обов'язковою.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника позивача,
вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський
суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ

01.03.2007 року між Приватним
підприємцем ОСОБА_1(далі -Виконавець) та Приватним підприємством
«Восмо-Україна»(далі -Замовник) укладено договір №11 (далі - Договір) згідно з
умовами якого Виконавець зобов'язався найняти вантажоперевізника  і укласти
з ним від свого імені, але в інтересах
і за рахунок Замовника,
договір  про
транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, пред'явлених ним для
перевезення, що складається з підготовки та забезпечення перевезення вантажів в
міжнародному та міжміському сполученнях на умовах, обумовлених в договорі та в
Заявках на здійснення міжнародного і/або міжміського перевезення вантажів, а
Замовник зобов'язався оплатити Виконавцю вартість перевезення і виплатити йому
винагороду у відповідності до умов Договору.

У пункті 3.2 Договору вказано, що
ціна, що відповідає конкретному перевезенню, узгоджується сторонами в Заявці
перед кожним перевезенням (групою однотипних перевезень).

Відповідно до п.4.1. Договору
Платежі за виконання Виконавцем доручення згідно даного Договору здійснюються
Замовником у національній валюті України шляхом прямого банківського переказу
грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, якщо інше не передбачено в
заявці. При цьому, відповідно до п.4.2 термін оплати не повинен перевищувати
5-ти банківських днів (якщо інше не вказано в заявці) з моменту надання
Замовнику оригіналу товарно-транспортної накладної (CMR), рахунку на оплату,
акту виконаних робіт та податкової накладної (при необхідності).

У акті виконаних робіт б/н від
07.03.2007 року підписаному сторонами, вказано, що згідно товарно-транспортних
накладних №000627, 668733 та б/н транспортні послуги Голандія-Україна
автомобілем НОМЕР_1 виконані Приватним підприємцем ОСОБА_1 в повному об'ємі та
без претензій, при цьому загальна вартість наданих послуг, згідно рахунку
№У-00000002 від 07.03.2007 року, склала 16660 грн.50 коп..

07.06.2007 року відповідачу
направлялась претензія №02 з пропозицією добровільного погашення
заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та
вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в
Господарському кодексі України. Так, в
ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з п.6.7 Договору за
несвоєчасну оплату затрат Виконавця по найму транспортного засобу і/або виплату
винагороди і/або виплату неустойки (штрафу) Замовник виплачує виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент проведення плату же,
від неоплаченої суми за кожен день протермінування платежу.

Позивачем за прострочення оплати
наданих послуг відповідно до п.6.7 Договору за період 28.03.2007 року по
12.07.2007 року нараховано пеню в розмірі 779 грн.44 коп..

Ст.230 Господарського кодексу
України визначає штрафними санкціями господарські санкції у вигляді грошової
суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ч.6 ст.232 Господарського кодексу України
встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З врахуванням вищевикладеного позовні
вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 17739 грн. 94 коп.
підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з покладенням
на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті
інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у
разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91
Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із
рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне
подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Восмо-Україна» (333003,м.Рівне, вул.Гагаріна, буд.39, , р/р 26001226 в РФ ВАТ АТ «Укргазбанк», МФО333692) на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1)
основний борг в сумі 16660 грн. 50 коп., пеню в сумі 779 грн. 03 коп., витрати
на сплату державного мита в розмірі 174 грн. 40 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп..

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Мамченко Ю. А.

Повний
текст рішення суддею підписано "30" жовтня 2007 року.