СУД
ПОСТАНОВА

18.09.07р.

Справа № А38/337-07

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь
Дніпропетровської області

до  Нікопольської об'єднаної державної податкової
інспекції, м. Нікополь Дніпропетровської області

про визнання недійсними рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар
судового засідання Бикова А.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з'явився

Від
відповідача: Прихожанова І.В., дов. № 11-10 від 03.05.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Нікополь Дніпропетровської області
до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь
Дніпропетровської області  про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.04.2007 року та
НОМЕР_2

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій   оскаржені ним в адміністративному порядку
відповідно до пп..5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ і протягом 20-ти календарних днів Нікопольська
ОДПІ не надіслала на його адресу вмотивоване рішення за результатами розгляду
скарги. У зв'язку з цим Позивач вважає, що скарга є повністю задоволеною на
користь платника податків, у зв'язку з чим спірні рішення підлягають
скасуванню.

Представник відповідача заперечує
проти позовних вимог, посилаючись на правомірність здійснених нарахувань та дій
по стягненню заборгованості з Позивача , стягнення якої  здійснюється
за іншим  чим  передбачено Законом  України № 2181  порядком.

Провадження по   справі
зупинялось на  підставі ст. 156
КАС України   відповідно до заяви
представників сторін від 17.07.07 р.,
задля надання можливості
позивачу  уточнити позовні вимоги
та надати   додаткові докази.

25.07.2007 року з посиланням на №
НОМЕР_3 позивачем до суду направлено розширений адміністративний позов про
визнання неправомірними дій контролюючого органу, встановлення відсутності
компетенції (повноважень) контролюючого органу, визнання недійсними та
скасування рішень контролюючого органу.

18.09.07 р. провадження по
справі   поновлено, представник   позивача в судове засідання не з'явився ,
додаткових доказів в справу   від
позивача не надано. Справу розглянуто  за
наявними в ній   матеріалами.

За результатами розгляду на
підставі ст. 160 КАС України   оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши  представника позивача, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

05.04.06р. фахівцями Нікопольської
ОДПІ  проведена перевірка щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу в торгівельному павільйоні, що розташований в АДРЕСА_1 , та  належить позивачу - ОСОБА_1.  За результатами   перевірки
складено акт НОМЕР_4

Згідно акту перевірки виявлені
наступні порушення п. 2, 13 ст. 13 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” від 01.06.2000 року, п. 1 ст. 7 ЗУ „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” від 23.03.1996 року, ст. 15-3 ЗУ „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 року.

На підставі  акту перевірки Нікопольською ОДПІ  прийнято
рішення № НОМЕР_1  від 12.04.06 р.  про
застосування штрафних санкцій в розмірі
1700 грн. ,  та  рішення
№ НОМЕР_5 від 12.04.06 р.   про
застосування штрафних санкцій в розмірі
546,20 грн.

Позивач не спростовує фактів,
відображених в акті перевірки, проте вважає, що рішення про застосування
штрафних санкцій є скасованими за результатами апеляційного провадження,
оскільки   мотивованого рішення  контролюючого органу , а також  рішення про подовження строків  розгляду скарги   відповідно до абз.3 п.п. 5.2.2 Закону
України № 2181, позивач не отримав.

Доказів   в обґрунтування позовних вимог  позивач до справи не долучив,   уточнень позовної заяви  в справу не надано.

В розширеній позовній заяві від
25.07.2007 року позивачем доповнені обґрунтування неправомірності дій
податкової при проведенні перевірки.

Додатки до заперечень  Нікопольської
ОДПІ ,  зокрема  скарга позивача ,  подана останнім у відповідності до ст. 5 п.п.
5.2.2 Закону України № 2181 -111,
повернута  заявнику  податковим органом без розгляду ,
оскільки  позивачем порушено  встановлений
Положенням   про порядок подання
та  розгляду скарг  платників податків порядок  подання скарги та строки звернення до   контролюючого органу.

Залучені позивачем  до позовної заяви оскаржувані рішення  по
формі,  суті, та законодавству,
зазначеному в якості підстави їх винесення
,  не  мають
відношення до   податкових
-повідомлень , винесення яких в
випадках  порушення податкового
законодавства платниками податків ,
передбачається   відповідно до
Закону України „ Про порядок погашення
зобов'язань  платників податків
перед  бюджетами та державними цільовими
фондами „.

Застосовані до позивача  штрафні санкції винесені за порушення   п. 2, 13 ст. 13 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 01.06.2000 року, п. 1 ст. 7 ЗУ „Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996 року, ст. 15-3 ЗУ „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 року.   Зазначені
Закони не є   законодавством про
оподаткування.

Визначені штрафні санкції  таким чином
не є сумами  податкового
зобов'язання . Звідси ,  на них не   поширюється процедура  апеляційного оскарження, визначена ст. 5
Закону України № 2181. Додатково  це   узгоджується    з постановою  господарського суду Дніпропетровської області   по адміністративній справі   № А 36/116 -07 від  22.02.07 р., якою задоволено  адміністративний позов Нікопольської ОДПІ
до  ОСОБА_1,  та стягнуто
суму заборгованості по сплаті штрафних санкцій  в розмірі
2247,20 грн., яка  визначена        саме оскаржуваними    позивачем
рішеннями.  Зазначена
постанова  є такою, що набрала законної
сили.

Щодо правомірності проведення
перевірки то суд зазначає, що згідно п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»від 04.12.90р. №509-ХІІ (надалі -Закон №509) органи
державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку,
встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку; за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи,
торгових патентів.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі
поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами
України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори
(обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі -
платники податків).

Відповідно ст.11№ Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками
вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду. Позапланова виїзна
перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій
статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Умови допуску посадових осіб
органів ДПС визначаються   ст.11І Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»

Ч.1 ст.15 Закону про РРО
встановлює, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Ст.16 Закону про РРО передбачає, що
контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові
або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планова
перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або
стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують
спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону.
Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного
календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання
річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку.
Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням
цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, поняття позапланової
виїзної перевірки, визначеної ст. 11 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», не поширюється на перевірки по дотриманню вимог Закону про
РРО.

У відповідності до вищезазначеного,
податкові органи мали право проводити перевірку позивача,  згідно з затвердженим керівництвом податкових
органів планом графіком проведення перевірок.

Ст. 71  КАС України
покладає  на кожну сторону в
процесі  довести ті  обставини, на яких  ґрунтуються її  вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій  чи
бездіяльності суб'єкта  владних
повноважень обов'язок  щодо
доказування  правомірності  свого рішення, дії  чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він  заперечує проти
адміністративного позову.  В даному
випадку   аргументи позивача   визначені в позовній заяві , не дають
підстав при наявності   сформованих  відповідачем заперечень та додатків до них ,
для задоволення  позову.

З огляду на вищевикладене, суд
вважає за необхідне відмовити в позові
про визнання недійсними рішень Нікопольської ОДПІ  про застосування штрафних санкцій.

Керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України,
розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
адміністративного  позову   відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути
оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя                                                                                Н.А.Бишевська

Постанова  підписана
в повному обсязі 02. 10.07р.