ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.

№ 4/39/03

Колегія суддів Вищого господарського суду України у
складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Кравчука Г.А.,

Муравйова О.В.,

розглянула

касаційну скаргу

житлово-будівельного кооперативу
№ 316 "Дніпроспецсталь 20" (далі Кооператив)

на постанову

Запорізького апеляційного господарського
суду

від

20.06.07

у справі

№ 4/39/03

господарського суду Запорізької
області

за позовом

Кооперативу

до

виконавчого комітету Запорізької
міської ради (далі Виконком),

за участю:

прокуратури міста Запоріжжя (далі
Прокуратура),

про

визнання недійсним рішення

В засіданні взяли участь
представники:

- позивача:

Кіріченко К.Ф. (за дов. № 316 від
02.04.07); Бєлоногова Л.М. (за дов. б/н від 04.09.07); Гавриленко В.В. (за
дов. б/н від 04.09.07);

- відповідача:

не з'явились;

- Прокуратури:

Баклан Н.Ю. (прокурор відділу
Генеральної прокуратури України; посвідчення № 7 від 05.01.05).

Ухвалою від 17.08.07 колегії суддів
Вищого господарського суду України у складі: головуючий -Першиков Є.В., судді
-Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореному розпорядженням заступника Голови
Вищого господарського суду України від 09.04.04, касаційна скарга Кооперативу
б/н від ІНФОРМАЦІЯ_1була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на
06.09.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена
сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її
неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не
надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 06.09.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового
процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 06.09.07
представники Виконкому не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про
призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що
неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення
розгляду справи на інші строки, а від Виконкому повідомлень щодо неможливості
участі у судовому засіданні 06.09.07 до колегії суддів Вищого господарського
суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи за
участі представників Кооперативу та Прокурора.

У зв'язку з перебуванням суддів
Савенко Г.В., Ходаківської І.П. у черговій відпустці розпорядженням від
03.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду
справи № 4/39/03 господарського суду Запорізької області створено колегію
суддів у наступному складі: головуючий -Першиков Є.В., судді -Кравчук Г.А.,
Муравйов О.В., яка розглядає справу по суті.

Про вказані обставини представників
сторін повідомлено на початку судового засідання 06.09.07. Відводів складу
колегії суддів Вищого господарського суду України не заявлено.

За згодою представників сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.09.07 було оголошено
лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду
України.

Рішенням від 17.03.03
господарського суду Запорізької області (суддя Хуторний В.М.) в задоволенні
позовних вимог Кооперативу відмовлено.

Вказане рішення мотивовано тим, що
оскільки позов було пред'явлено до виконавчого комітету Запорізької міської
ради народних депутатів, якого не існує, то з урахуванням вимог ст. 21
Господарського процесуального кодексу України, в задоволенні позовних вимог
слід відмовити.

Постановою від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі:
головуючого -Яценко О.М., суддів -

Коробка Н.Д., Юхименко О.В.)
замінено первісного відповідача, визначено, відповідачем у справі вважати
виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Апеляційну скаргу Кооперативу
задоволено.

Рішення від 17.03.03 господарського
суду Запорізької області скасовано.

Рішення Виконкому №
НОМЕР_13"Про оформлення права комунальної власності на квартири №№ 70, 71,
102 в будинку № 56/25 по вул. Товариській/Ладозький" визнано недійсним.

З Виконкому на користь Кооперативу
стягнуто 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 42,50 грн. витрат по
сплаті державного мита за апеляційний перегляд та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також в доход Державного
бюджету України -34,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

Приймаючи постанову, Запорізький
апеляційний господарський суд зазначив, що підставою для оформлення права
власності на спірне майно за Кооперативом було рішення Виконкому № 534/5 від
28.10.99. Оскарженим рішенням Виконком перевів у комунальну власність майно,
яке належить на праві власності Кооперативу. Перевід квартир із житлових в
нежитлові не позбавляє Кооператива права власності. Рішення про визнання
спірних квартир безхазяйними Виконкомом не приймалось, а тому визнання їх
комунальною власністю було передчасним. Кооператив не може бути позбавлений
міськвиконкомом права власності на квартири тільки на підставі того, що не
виконується п. 4 рішення міськвиконкому від 30.01.92 № 15/9 та фактичного
використання нежитлових приміщень, як житлових в квартирах №№ 69, 70, 71, 72,
102. Кошти на будівництво будинку № 56/25 по

вул. Товариській/Ладозькій
перераховувались безпосередньо Кооперативом забудовнику -ДКВ "УКБ Запорізького
міськвиконкому", будівництво будинку профінансовано в повному обсязі. З
урахуванням наведеного при винесенні постанови від 27.02.07 Запорізький
апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що спірне рішення Виконкому
не відповідає вимогам Закону України "Про власність" та прийнято з
порушенням Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Постановою від 04.08.06
Запорізького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі:
головуючий -Мірошниченко М.В., судді -Кричмаржевський В.А., Радченко О.П.)
подання Прокуратури задоволено.

Постанову від 27.02.04 Запорізького
апеляційного господарського суду скасовано за нововиявленими обставинами в
частині задоволення апеляційної скарги Кооперативу, скасування рішення від
17.03.03 господарського суду Запорізької області, визнання недійсним рішення
Виконкому № НОМЕР_13"Про оформлення права комунальної власності на
квартири №№ 70, 71, 102 в будинку № 56/25 по вул.Товариській/Ладозькій" та
розподілу судових витрат.

В частині заміни відповідача у
справі на виконавчий комітет Запорізької міської ради постанову від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду залишено без змін.

Рішення від 17.03.03 господарського
суду Запорізької області залишено без змін.

Здійснено поворот виконання постанови
від 27.02.04 Запорізького апеляційного господарського суду.

З Кооперативу на користь Виконкому
стягнуто 161,50 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а на користь Державного
бюджету України - 1,70 грн. судового збору за перегляд постанови від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами.

З урахуванням набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, предмета спору та суб'єктного
складу справи, постанова від 04.08.06 Запорізького апеляційного господарського
суду була винесена в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою від 04.04.07 Вищого
адміністративного суду України касаційну скаргу Кооперативу задоволено
частково.

Постанову від 04.08.06 Запорізького
апеляційного господарського суду про перегляд постанови від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами
скасовано та закрито провадження у справі.

При цьому, Вищий адміністративний
суд України зазначив, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку
з оформленням права власності на квартири, які в подальшому були передані у
власність фізичним особам, а отже предметом спору в даній справі є право
власності на нерухоме майно, тобто між сторонами існує спір про право, що, в
свою чергу, виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Постановою від 20.06.07
Запорізького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі:
головуючого -Яценко О.М., суддів -

Коробка Н.Д., Юхименко О.В.)
Прокуратурі поновлено строк на звернення із заявою про перегляд постанови від
27.02.04 Запорізького апеляційного господарського суду за нововиявленими
обставинами.

Подання Прокуратури задоволено.

Постанову від 27.02.04 Запорізького
апеляційного господарського суду скасовано за нововиявленими обставинами в
частині задоволення апеляційної скарги Кооперативу, скасування рішення від
17.03.03 господарського суду Запорізької області, визнання недійсним рішення
Виконкому № НОМЕР_13"Про оформлення права комунальної власності на
квартири №№ 70, 71, 102 в будинку № 56/25 по вул.Товариській/Ладозькій" та
розподілу судових витрат.

В частині заміни відповідача у
справі на виконавчий комітет Запорізької міської ради постанову від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду залишено без змін.

Рішення від 17.03.03 господарського
суду Запорізької області залишено без змін.

Здійснено поворот виконання
постанови від 27.02.04 Запорізького апеляційного господарського суду.

З Кооперативу на користь Виконкому
стягнуто 161,50 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а на користь Державного
бюджету України - 42,50 грн. державного мита за перегляд постанови від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами.

З урахуванням ухвали від 04.04.07
Вищого адміністративного суду України, постанова від 20.06.07 була винесена в
порядку ст.ст. 112, 114 Господарського процесуального кодексу України.

При винесенні постанови від 20.06.07
апеляційним судом було, зокрема, враховано, що прийняття Жовтневим районним
судом м.Запоріжжя ухвали від 15.03.06 про поворот виконання рішення цього ж
суду від 30.06.05, якою поновлено право власності фізичних осіб, є істотною
обставиною для справи, при цьому, вказана обставина не була та не могла бути
відомою сторонам під час розгляду справи, а отже в розумінні ст. 112
Господарського процесуального кодексу України є нововиявленою.

Не погодившись з постановою від
20.06.07 Запорізького апеляційного господарського суду Кооператив звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати, та залишити в силі постанову від 27.02.04
Запорізького апеляційного господарського суду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми
матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 32, 34, 99 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст. 58, 59, 246, 384, 391 Цивільного кодексу
України, ч. 3 ст. 42, ч. 3 ст. 56 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", п. 1 ст. 55, ст.ст. 56, 57 Закону України
"Про власність".

Зокрема, скаржник зазначає, що
ухвала від 15.03.06 Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на час розгляду
справи Запорізьким апеляційним господарським судом та винесення постанови від
20.06.07 була скасована Одеським апеляційним судом (на правах Касаційної
інстанції).

У своїх відзивах на касаційну
скаргу Прокуратура та Виконком щодо доводів скаржника заперечують, вважаючи їх
безпідставними, у зв'язку з чим просять касаційну скаргу Кооперативу залишити
без задоволення, а оскаржену постанову -без змін.

Зокрема, Прокуратура звертає увагу
на той факт, що ухвалою від 25.07.07 Апеляційного суду Запорізької області
апеляційну скаргу Кооперативу було відхилено, а ухвалу від 15.03.06 Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя залишено без змін.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, відзиви на касаційну скаргу, заслухавши пояснення
представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями на підставі матеріалів справи 11.09.00 Кооперативу було видано
свідоцтво про право власності на жилий будинок в цілому, що знаходиться в
м.Запоріжжя по вул.Товариській/Ладозькій, 56/25. Підставою для видачі свідоцтва
зазначено свідоцтва є рішення Запорізької міської ради від 28.10.99 № 534/5.
Згідно зазначеного рішення вирішено оформити право власності на житловий
будинок № АДРЕСА_3за Кооперативмо. Пунктом 2 цього рішення оформлено право власності
на нежитлові приміщення №№ 69, 70, 71, 72, 102 в житловому будинку № АДРЕСА_3за
Кооперативом. В п.3.2 цього ж рішення вирішено провести реєстрацію вказаних
приміщень за Кооперативом. В подальшому, пункти 2 і 3.2 рішення № 534/5 від
28.10.99 були скасовані рішення Виконкому від 26.02.01 за

№ 73/18.

На підставі наданих сторонами
доказів по справі судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
30.07.01 Виконкомом було прийнято рішення № 276/16, згідно якого оформлено
право комунальної власності на квартири №№ 69, 70, 71, 72, 102 в будинку №
56/25 по.вул.Товариській/ Ладозькій. Підставою для прийняття Викокомом
зазначеного рішення було рішення Ленінського району м.Запоріжжя у справі №
2-3969 від 23.05.01, яким Виконком було зобов'язано прийняти рішення про
оформлення права комунальної власності на квартири №№ 69, 70, 71, 72, 102 в
буд.АДРЕСА_3і визнати вказані квартири житловими.

Переглядаючи справу за
нововиявленими обставинами апеляційним судом встановлено, що п. 5 рішення
Виконкому від 03.09.02 № 276/16 "Про оформлення права комунальної
власності на квартири №№ 70, 71, 102 в будинку №56/25 по
вул.Товариській/Ладозькій", визнано таким, що втратило чинність рішення
Виконкому від 30.07.01 № 276/16. Оформлено право комунальної власності на
зазначені квартири. Саме це рішення Виконкому від 03.09.02 № 276/16 було
предметом спору по справі № 4/39/03.

Крім того, апеляційним судом
встановлено, що на підставі рішення Виконкому від 03.09.02 № 262/2 Управлінням
житлового господарства Запорізької міської ради 20.09.02 Запорізькій міській
раді було видано свідоцтво на право власності на квартири №№ 70, 71, 102,
розташовані по вул.Товариській/Ладозькій, 56/25 в м.Запоріжжі.

При вирішенні спору попередніми
судовими інстанціями на підставі матеріалів справи встановлено, що 15.03.06
Жовтневим районним судом м.Запоріжжя у справі № 2-3159 прийнята ухвала про
поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30.06.05 по
справі № 2-3159 за позовом Кооперативу до реєстраторів ОП "ЗМБТІ" про
спонукання погасити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно;
зобов'язано ОП "ЗМБТІ" погасити державну реєстрацію права власності
на кв. № 70 та № 71 в буд. № 56/25 вул.Товариська/Ладозька в м.Запоріжжі за
Кооперативом; зобов'язано ОП "ЗМБТІ" поновити запис про реєстрацію
права власності на квАДРЕСА_1в м.Запоріжжі на підставі свідоцтва № НОМЕР_2про
право власності на квартиру, виданого на підставі розпорядження Ленінської
районної адміністрації № НОМЕР_1, 1/4 частку за ОСОБА_1., 1/4 частку за
ОСОБА_2., 1/4 частку за ОСОБА_3., 1/4 частку за ОСОБА_4.; зобов'язано ОП
"ЗМБТІ" поновити запис про реєстрацію права власності на кв. №
АДРЕСА_2в м.Запоріжжі на підставі свідоцтва № НОМЕР_3про право власності на
квартиру, виданого на підставі розпорядження Ленінської районної адміністрації
№ НОМЕР_4, 1/2 частку за ОСОБА_5., 1/2 частку за ОСОБА_6. Ухвала Жовтневого
районного суду по справі № 2-3159 набула законної сили.

Також, під час перегляду справи за
нововиявленими обставинами апеляційним судом було встановлено, що право
власності ні на нежитлові приміщення №№ 69, 70, 71, 72, 102, ні на квартири №№
69, 70, 71, 72, 102 за Кооперативом зареєстровано не було.

Так, апеляційним судом встановлено,
що 26.02.01 Виконкомом було прийнято рішення № 73/18 "Про внесення змін до
рішення міськвиконкому від 28.10.99 № 534/5 "Про оформлення права
власності на житловий будинок № АДРЕСА_3та нежитлові приміщення №№ 69, 70, 71,
72, 102", яким скасовано п. 2 та п. 3.2 рішення міськвиконкому від
28.10.99 № 534/5 "Про оформлення права власності на житловий будинок

№ АДРЕСА_3та нежитлові приміщення
№№ 69, 70, 71, 72, 102". Як на підставу для прийняття рішення Виконкому №
73/18 вказано на невиконання п. 4 рішення виконавчого комітету Запорізької
міської ради народних депутатів від 30.01.92 № 15/9 "О направлений граждан
в жилищно-строительньш кооператив № 359 "Монтажник-4" та фактичним
використанням нежитлових приміщень №№ 69, 70, 71, 72, 102 у житловому будинку №
АДРЕСА_3не за призначенням.

При цьому, апеляційним судом
встановлено, що зазначене рішення у встановлено законом порядку не скасоване,
не визнано нечинним або незаконним. З огляду на положення ст. 144 Конституції
України, зазначене рішення є обов'язковим до виконання на території України.

Крім того, Запорізьким апеляційним
господарським судом встановлено, що п.п. 2 та 3.2 рішення міськвиконкому від
28.10.99 № 534/5 скасовано, відповідно, скасовано право власності на квартири
№№ 69, 70, 71, 72, 102, зареєстроване за Кооперативом.

З урахуванням наведеного, під час
перегляду справи за нововиявленими обставинами суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку, що оскільки Кооператив не був власником вказаних квартир,
то обставина прийняття квартир №№ 70, 71, 102 в буд. № АДРЕСА_3в м.Запоріжжі до
комунальної власності ніяким чином не порушує права та охоронювані законом
інтереси Кооперативу, також відсутня підстава для оформлення за кооперативом
права власності на вказані квартири, з тих самих підстав.

Водночас, апеляційним судом
встановлено, що розрахунок за спірні квартири Кооперативом проведено не було.

Так, на підставі матеріалів справи
судом апеляційної інстанції встановлено, що Кооперативом розрахунок з КБ
"Укрсоцбанком" проведено лише за 60 квартир, в той час, як в буд. №
АДРЕСА_3розташовані 65 квартир. Згідно розрахунку -додатку № 2 до рішення
міськвиконкому № 15/9 від 30.01.92 вартість квартир, які були визнані
нежитловими, складала 56 444,00 крб. Згідно виписки з протоколу № 19 загальних
зборів членів Кооперативу від 09.09.02, витягу з книги обліку банківських
операцій Кооперативу за 1992 рік, а також платіжних доручень (№ НОМЕР_5на суму
4 507,00 крб., № НОМЕР_6на суму 4 954,00 крб., № НОМЕР_7на суму 4 434,00 крб.,
№ НОМЕР_8на суму 4 432,00 крб., № НОМЕР_9на суму 4 407,00 крб.) громадянам
ОСОБА_7., ОСОБА_8.. ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. повернутий пайовий внесок та
частка кредиту сплаченого ними в Кооператив в сумі 22 734,00 крб., а сума
залишку кредиту, який Кооператив зобов'язаний був погасити в міськфінвідділ
складала 33 610,00 крб. На підставі зазначеного апеляційний суд прийшов до висновку,
що за квартири №№ 70, 71, 102 Кооперативом розрахунок до цього часу не
проведено, що підтверджується довідками міськфінвідділу № НОМЕР_10, № НОМЕР_11,
№ 9НОМЕР_12.

Крім того, апеляційним судом
встановлено, що 02.07.04 прокурором Ленінського району м.Запоріжжя було
порушено кримінальну справу по факту шахрайства при реєстрації та розподілу
квартир в буд. № АДРЕСА_3в м.Запоріжжі. 19.09.05 кримінальна справа за вказаним
фактом закрита на підставі п. 2 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу
України, у зв'язку з відсутністю складу злочину. В ході розслідування
кримінальної справи не було добуто доказів, що підтверджують наявність зговору
між посадовими особами Виконкому і громадянами ОСОБА_12., ОСОБА_1., ОСОБА_13.,
направленого на шахрайство з метою заволодіння житлом.

Врахувавши викладені обставини, під
час перегляду справи за нововиявленими обставинами апеляційний суд прийшов до
висновку про те, що спірне рішення не порушує права та охоронювані законом
інтереси Кооперативу. Так, встановлено, що спірне рішення Виконкому №
НОМЕР_13прийнято в порядку, встановленому Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" і на підставі Закону України "Про
власність". У зв'язку з зазначеним апеляційний суд підсумував, що підстави
для визнання оскаржуваного рішення Виконкому недійсним відсутні.

При цьому, під час винесення
оскарженої постанови апеляційним судом було враховано, що Прокуратурі стало
відомо про нововиявлені обставини у даній справі 21.03.06 (дата отримання
Прокуратурою листа Ленінської районної адміністрації), а апеляційне подання
(фактично -заява) було подано до суду 03.04.06, про що свідчить відбиток штампу
канцелярії суду апеляційної інстанції на вказаному поданні за вхНОМЕР_14, тобто
в межах двох місячного строку, встановленого Господарського процесуального
кодексу України, але з огляду на перехідний період у застосуванні Кодексу
адміністративного судочинства України та Господарським процесуальним кодексом
України, прокурором помилково було подано заяву в порядку адміністративного
судочинства України. Господарський суд апеляційної інстанції прийняв заяву та
розглянув її, але ухвалою від 04.04.07 Вищого адміністративного суду ця
постанова була скасована, як така, що прийнята із порушення підвідомчості.
Негайно прокурор звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду із
цією самою заявою, але в порядку Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про
наявність підстав для поновлення строку на звернення із заявою про перегляд
постанови від 27.02.04 Запорізького апеляційного господарського суду у справі №
4/39/03 за новоиявленими обставинами.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає, що згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або
законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу -це
юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших
суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації -позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не
встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу, що відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним
судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що
мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

У відповідності до п. 5 постанови
Пленумом Верховного Суду України від 27.02.81 № 1 “Про практику перегляду
судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у
цивільних справах, що набрали законної сили”, нововиявленими можуть
розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають
інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час
постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і
суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи
змінилася після прийняття рішення, обставини. Також, не можуть вважатись
нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були
своєчасно подані сторонами.

Аналогічні рекомендації з питань
застосування норм процесуального права дала господарським судам президія Вищого
господарського суду України у пункті 1.1 роз'яснення від 21.05.02 № 04-5/563
“Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами”, відповідно до якого виникнення нових змін обставин після
вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального
кодексу України.

Днем виникнення нововиявлених
обставин слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомі
заявникові.

Вирішуючи питання щодо істотності
значення для справи нововиявлених обставин, суд має кервуватися правилами ст.
43 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів, тобто
оцінювати наведені заявником обставини за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. При цьому,
враховувати, що ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь
встановленої сили, а визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими
інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Отже, суд на підставі ст. 112
Господарського процесуального кодексу України може переглянути прийняте ним
судове рішення за наявності двох умов в їх комплексному зв'язку: істотність
нововиявлених обставин для розгляду справи і виявлення їх після прийняття
судового рішення у справі.

При цьому, слід враховувати. Що нововиявлені
обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому
порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці
обставини мають бути належним чином засвідчені. Так, підставою для перегляду
рішення за нововиявленими обставинами може бути скасування рішення чи вироку
суду, які у відповідності з ч.ч. 3 та 4 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України були обов'язкові для господарського суду щодо фактів або певних
подій і покладені ним в основу судового рішення. Прийняття заяви (подання) про
перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення
господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності
нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення
спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці
обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, що переглядається.

Статтею 113 Господарського
процесуального кодексу України визначено, що заява сторони про перегляд рішення
господарського суду за нововиялвеними обставинами може бути подана протягом
двох місяців з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду судового
рішення за новоявленними обставинами. Отже, початок перебігу строку встановлено
вказівкою на подію. При визначенні початку перебігу і закінчення процесуального
строку слід керуватися приписами ст.ст. 50, 51 Господарського процесуального
кодексу України. У разі пропуску зазначеного процесуального строку його може
бути відновлено з урахуванням поважності причин пропуску на підставі ст. 53
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 114 Господарського
процесуального кодексу України рішення і ухвали, що набрали законної сили і
прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який
прийняв ці судові рішення. Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами
перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, можуть бути переглянуті
на загальних підставах. Тобто ці судові акти підлягають оскарженню в
апеляційному чи касаційному порядку. У разі скасування судового рішення за
результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається
господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону
регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно
до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 2 Закону України “Про
судоустрій”, суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує
захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів
юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова
система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку,
встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж
Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних
інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті,
ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до
підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З правового аналізу наведених норм
вбачається, що з метою фактичної реалізації права сторін на розгляд справи у
судовому порядку, запобігання порушень ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон
України від 17.07.97 № 475/97-ВР), з урахуванням того, що чинним законодавством
встановлено, що суперечки між судами щодо підсудності справ не допускаються, та
тієї обставини, що під час попереднього розгляду справи по суті Кодекс
адміністративного судочинства України не набрав чинності, то суд апеляційної
інстанції правомірно переглянув свою постанову від 27.02.04 в порядку,
визначеному р. ХІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилань скаржника на п. 1 ст.
55, ст.ст. 56, 57 Закону України "Про власність", то колегія суддів
звертає увагу на те, що цей Закон втратив чинність згідно із Законом України
від 27.04.07 № 997-V "Про внесення змін та визнання такими, що втратили
чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного
кодексу України".

За таких обставин колегія суддів
Вищого господарського суду України вважає доводи, викладені Кооперативом в
касаційній скарзі, необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по
справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу на те, що під час судового засідання
06.09.07 представниками Кооперативу було в усній формі доповнено доводи
касаційної скарги від 18.07.07.

Зокрема, представниками Кооперативу
було зроблено посилання на порушення їх права на участь у судовому засіданні
під час винесення оскарженої постанови. Так, представниками було вказано на
неотримання ухвали суду про призначення справи до розгляду на 20.06.07 та
відсутність в матеріалах справи належних доказів (поштового повідомлення) про
її направлення Кооперативу.

Вказані доводи Кооперативу колегією
суддів Вищого господарського суду України не можуть бути взяті до уваги та
відхиляються з наступних підстав. Як свідчить правовий аналіз матеріалів
справи, подання Прокуратури про перегляд постанови від 27.02.04 Запорізького
апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами було прийнято до
провадження ухвалою від 21.05.07 Запорізького апеляційного господарського суду
(а.с. 2 т.с. VI), розгляд справи було призначено на 06.06.07. Вказана ухвала,
відповідно до відмітки канцелярії суду на зворотній стороні ухвали, підшитої до
матеріалів справи, була відправлена сторонам у справі 29.05.07 (вих. №
НОМЕР_15) у 3-х примірниках.

Факт отримання ухвали про
призначення справи до розгляду на 06.06.07 представники Кооперативу у судовому
засіданні Вищого господарського суду України 06.09.07 не заперечували.

Ухвалою від 06.06.07 Запорізького
апеляційного господарського суду  (а.с.
202 т.с. VI) розгляд справи було відкладено на 20.06.07. Вказана ухвала,
відповідно до відмітки канцелярії суду на зворотній стороні ухвали, підшитої до
матеріалів справи, була відправлена сторонам у справі 07.06.07 (вих. №
НОМЕР_16) у 4-х примірниках.

Відповідно до п.п. 3.5.10, 3.5.11
Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом
Голови Вищого господарського суду України від 10.12.02 № 75 (далі Інструкція)
судові документи, які підлягають відправленню, передаються до служби
діловодства, реєструються і в той же або наступного дня відправляються за
призначенням. Перший, належним чином підписаний, примірник процесуального
документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі. На звороті у
лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа, який залишається
у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку
документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість
відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким
вона здійснена. Залишення у справі судового документа без відмітки про його
відправку не допускається. Якщо копія рішення видається нарочно, то, відповідно
до п. 22.13 Інструкції на звороті залишеного в справі примірнику зазначається,
коли і кому видано його копію.

Пунктом 3.17 Інструкції
встановлено, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до розгляду
надсилається учасникам процесу з повідомленням про вручення. Решта
процесуальних документів надсилається учасникам процесу рекомендованою поштою.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено направлення ухвали від 06.06.07 Кооперативу в установленому
порядку. Доказів повернення поштою вказаної ухвали, направленої Кооперативу,
матеріали справи не містять.

Всупереч наведеному, на
підтвердження своїх доводів щодо неотримання ухвали від 06.06.07 представниками
Кооперативу будь-яких доказів (довідок з відділу поштового зв'язку та ін.) не
надано.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна
лише одна касаційна скарга (Кооперативу) яка не містить ні посилань на
недотримання норм процесуального права судом апеляційної інстанції щодо
ущемлення права Кооперативу на участь у судовому засіданні, в якому було
винесено оскаржувану постанову, ні доказів на підтвердження таких обставин, з
урахуванням чого справа переглядається в межах, визначених наявною касаційною
скаргою, та з урахуванням вимог ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі
стверджує факт порушення судовою інстанцією не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання які, стосуються оцінки доказів, але
оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про
встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім
переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З врахуванням того, що з'ясування
підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами
компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної
інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для
справи, надано їм належну правову оцінку та винесено постанову з дотриманням
норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу
житлово-будівельного кооперативу № 316 "Дніпроспецсталь 20" б/н від
ІНФОРМАЦІЯ_1залишити без задоволення.

Постанову від 20.06.07 Запорізького
апеляційного господарського суду у справі № 4/39/03 господарського суду
Запорізької області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Г.Кравчук

О.Муравйов