ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.08.07                                                                                           Справа№ 4/109

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представника позивача Назара Ю.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Донснаб-Захід” до приватної агрофірми імені Івана Франка про стягнення заборгованості у сумі 13938,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донснаб-Захід” звернулося з позовом до приватної агрофірми імені Івана Франка, просить суд стягнути з відповідача на його користь 13938,79 грн. заборгованості за товар, переданий відповідачу на виконання договору купівлі-продажу № 7/06-06, з якої 8150,73 грн. –сума основного боргу, 2117,07 грн. –пеня; 2277,86 грн. –інфляційні нарахування, 1393,13 грн. –3% річних заборгованості за товар, переданий відповідачу на виконання договору купівлі-продажу № 7/06-06.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, повідомив суд, що станом на дату судового розгляду відповідач заборгованості не сплатив.

Відповідач вимог суду повторно не виконав, відзиву не надав, участі повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив, про причини невиконання не повідомив.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, дослідив надані докази суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 625 Цивільного Кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтями 193,230,231,265 ГК України встановлено обов’язок суб’єктів господарювання виконувати господарські зобов2язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. За невиконання або неналежне виконання господарських зобов’язань учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, пеню).

Згідно з матеріалами справи сторони 26 червня 2006 року уклали договір № 7/06-06, за умовами якого позивач зобов’язався передати відповідачу запасні частини до автомобільної та сільськогосподарської техніки на суму 25410,00 грн., а відповідач зобов’язався прийняти товар і до 28 липня 2006 року оплатити його вартість. За несвоєчасну оплату отриманого товару сплачується пеня в розмірі 0,5 відсотків від вартості отриманорго товару за кожен день протермінування.

На виконання умов договору № 7/06-06 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 30449,73 грн., що підтверджено видатковими накладними № РН-00273 від 3 липня 2006 року, № РН -00302 від 7 липня 2006 року, № Д-00392 від 18 липня 2006 року. До визначеної договором дати оплати товару 28 липня 2006 року відповідач сплатив позивачу лише 2000,00 грн. Після цієї дати відповідач теж частково перерахував позивачу частину боргу, а саме 30 вересня 2006 року - 3000,00 грн., 27 листопада 2006 року –2800,00 грн., 6 лютого 2007 року –10000,00 грн., 13 лютого 2007 року –4499,00 грн. Станом на липень 2007 року сума боргу за отриманий товар становить 8150,73 грн. і така на дату розгляду справи не сплачена. За прострочення виконання грошового зобов’язання за період з 29 липня 2006 року до 29 січня 2007 року нараховано 2117,07 грн. пені, 2277,86 грн. –інфляційних втрат та 1393,13 грн. –3% річних, що відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України обов’язком сторони є належними і допустимими доказами доводити суду обставини, які є підставою вимог чи заперечень. Суд розглядає спір за наявними у справі матеріалами, оскільки відповідач про місце, дату і час розгляду справи та про вимоги суду надати необхідні докази повідомлений належно, проте вимог суду відповідач не виконав, про причини невиконання суд не повідомив.

Тому суд стягує з відповідача на користь позивача 13938,79 грн. заборгованості та судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з приватної агрофірми імені Івана Франка (с.Берездівці Миколаївського району Львівської області; код ЄДР 03760786) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Донснаб-Захід” (м.Сокаль Львівської області, вул.Шевченка,98; код ЄДР 22380575) 13938,79 грн. та судові витрати –139,38 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя