АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.10.07
Справа  № 3/41

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого -судді -
Мельник Г.І.

Суддів             -
Новосад Д.Ф.

-
Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну
скаргу Бойко Л.К. №26 від 26.06.07р.

на рішення господарського
суду Закарпатської області від 12.06.2007р.

у справі    №3/41

за позовом ОСОБА_1,
м. Ужгород

до відповідача 1
ОСОБА_2, м. Ужгород

до відповідача 2
фірми «Ководружство», (Словацька Республіка)

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5, смт. Великий Березний

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача ТзОВ «Спільне українсько-словацьке
підприємство «Ковосервіс», м. Ужгород

про визнання недійсним
договору купівлі-продажу майнової частки учасника ТзОВ СУСП «Ковосервіс»,
укладеного між словацькою фірмою «Ководружство»та ОСОБА_2 30.11.05р. у м.
Братіслава

За участю:

Від позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_3

Від відповідача 1: ОСОБА_2,
ОСОБА_4

Від відповідача 2:
не з'явився;

Від третьої особи без самостійних вимог
на стороні позивача: ОСОБА_6

Від третьої особи без самостійних вимог
на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_2

В ході судового засідання представникам
сторін права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено,
заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив:
рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Мокану В.В.) від
12.06.2007р. у справі №3/41 задоволено позовні вимоги.

Відповідач
1 з постановленим рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що
питання відступлення словацьким співзасновником своєї частки у товаристві було
предметом обговорення на зборах засновників і гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5 було
відомо про наміри фірми «Ководружство»відчужити свою частку, проте
першочерговим правом на придбання частки вони не скористалися. Будь-яких
порушень законодавства при укладенні оспорюваного договору не вбачає.

Позивач  у відзиві зазначає, що питання щодо
відчуження частки фірмою «Ководружство»із іншими співзасновниками товариства не
погоджувалося. А тому, судом правомірно прийнято рішення про те, що договір
купівлі-продажу майнової частки учасника ТОВ СУСП «Ковосервіс», укладений між
словацькою фірмою «Ководружство»та ОСОБА_2укладений з порушенням законодавства.
Покликання апелянта на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неодноразово відмовлялися від
придбання частки є надуманими. Тому просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, рішення господарського суду без змін.

Відповідач 2 явку представника в
судове засідання не забезпечив, при цьому в поясненні просив розглядати справу
без участі його представника за наявними доказами.

Третя особа -ОСОБА_5 в клопотанні з
апеляційною скаргою не погоджується, просить залишити її без задоволення,
розгляд справи здійснювати у його відсутності; представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні просила залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник третьої особи ТзОВ СУСП
«Ковосервіс»доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.

25.09.07р. ТзОВ «Ковосервіс»подано
клопотання про витребування Львівським апеляційним господарським судом
додаткових доказів, проте з врахуванням ст. 101 ГПК України в задоволенні
клопотання відмовлено.

Справа
слуханням відкладалася з 25.09.07р. на 23.10.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Закарпатської області від 12.06.2007р. року слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного:

Спільне українсько-словацьке
підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Ковосервіс”
зареєстровано розпорядженням голови Ужгородської міської управи від 31.03.1993
року №134. Відповідно до протоколу установчих зборів по створенню СП ТОВ
„Ковосервіс” від 15.02.1993 року, установчого договору від 02.03.1993 року
підприємство засновано фізичними особами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, і
словацькою фірмою „Ководружство”, м. Братіслава.

Статут ТОВ „Ковосервіс”, затверджений
загальними зборами учасників товариства від 03.02.1993 року, зареєстрований
розпорядженням голови Ужгородської міської управи від 31.03.1993 року №134.
Рішенням зборів засновників від 03.11.1995 року були внесені зміни,
зареєстровані розпорядженням Ужгородського міськвиконкому від 02.12.1995 року
№365, відповідно до яких статутний фонд збільшено до 00крб., що
становить 753921 долар США згідно курсу 1 долар США = 160000 укр. карбованців.
Участь словацької фірми „Ководружство” визначена в розмірі 182025 доларів США.

30.11.2005 року між словацькою фірмою
„Ководружство”, м. Братіслава, (продавець) і ОСОБА_2 (покупець) укладено
договір купівлі-продажу майнової частини учасника спільного
українсько-словацького товариства „Ковосервіс ЛТД”, відповідно до якого
покупець набув право власності на 31% статутного майна, а також всі права та
обов'язки учасника товариства відповідно до придбаної частки.

Згідно ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства»(в редакції чинній на момент укладення договору)
учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників
відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж
товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім
особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її
частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді
товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Відповідно до п. 2 ст. 147 ЦК України
відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом
товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки
(її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом
товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок
здійснення цього права.

Статтею 5 установчого договору
передбачено, що учасник товариства „може за згодою інших учасників відступити свій
пай або частку одному або кільком учасникам товариства. Учасники мають
переважне право купувати паї учасника, який їх відступає”.

Як встановлено з матеріалів справи
пропозиції стосовно придбання частки у статутному фонді ТзОВ СП «Ковосервіс»гр.
ОСОБА_1 не одержував. З протоколу зборів засновників ТзОВ СП «Ковосервіс»від
17.09.97р. вбачається, що предметом обговорення на засіданні зборів засновників
було питання відчуження частки товариства третій особі -нерезиденту України,
питання про відчуження частки учасникам товариства не порушувалося. (а.с. 52).
Наявний в матеріалах справи протокол загальних зборів учасників ТзОВ
„Ковосервіс” від 23.08.2005 року, не містить будь-якої інформації з питання про
відчуження частки словацького засновника. (а.с. 3-5, том ІІ). Інших доказів про
повідомлення гр. ОСОБА_1 про наміри продати частку фірми
«Ководружство»відповідачами не подано.

Перевіркою доводів апеляційної скарги
також встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази погодження ОСОБА_1 і
ОСОБА_5 на відчуження частки фірми «Ководружство»на користь ОСОБА_2

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 147 ЦК
України частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути
відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено. Судом
встановлено, що діючою на час укладення оспорюваного договору редакцією статуту
спільного українсько-словацького підприємства ТОВ „Ковосервіс” участь
словацької фірми „Ководружство” у формуванні статутного фонду мала складати 182
025,0 доларів США. Фактичний внесок, згідно звітів про іноземні інвестиції в
Україну (арк. спр. 58-61, т.1) складав 162 000,3 доларів США, що підтверджено
присутніми у судовому засіданні учасниками спору.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі, правочин має спрямовуватись на реальне
настання обумовлених ним правових наслідків.

Враховуючи те, що згоди всіх
співзасновників на відчуження частки фірми „Ководружство” на користь одного
співзасновника товариства ОСОБА_2 не було, колегія погоджується з висновком
господарського суду, що такий договір суперечить законодавству, що регулює дані
правовідносини, а тому його слід визнати недійсним.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює
дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою
згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення .

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 91, 99,
101, 103, 105 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду
Закарпатської області від 12.06.2007 року по справі за №3/41 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк
О.В.