ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  21/41-12/694

30.10.07

За позовом                    Заступника Генерального прокурора України в інтересах

держави в особі

Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у

справах захисту населення від наслідків Чорнобильської

катастрофи

та Державного підприємства Міністерства України з питань

надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від

наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління

капітального будівництва»

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю

«Укрінвестбудцентр»

Про                              стягнення 8 712 731, 93 грн.

та за зустрічним

позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю

«Укрінвестбудцентр»

До                              Державного підприємства Міністерства України з питань

надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від

наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління

капітального будівництва»

Про                              зобов’язання виконати умови договору

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від прокуратури                    Головатюк Л.Д. –старший прокурор відл-лу

(посв. № 119 від 22.03.05 р.)

Від позивачів                    1) Владимиров О.В. –гол. спец. від-лу прав.

забезпечення (дов. № 01-14573/29 від 18.12.06 р.)

2) Яремко В.М. –предст. (дов. № 2/08 від 16.07.07 р.)

Від відповідача                    Денисенко І.І.-  предст. (дов.№16 від 12.05.06 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення з відповідача 8 712 731,93 грн. збитків на користь Державного підприємства Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва» за невиконання договірних зобов’язань за договором №25-ВЖ від 09.08.02 р.

Ухвалою суду по справі №21/41 від 31.03.06 р. затверджено мирову угоду між Державного підприємства Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва»та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестбудцентр», у зв’язку з чим провадження по справі припинено на підставі п. 7 ст. 80 ГПК України.

Постановою КАГС від 20.06.06р. скасовано ухвалу суду від 31.03.06р.

Постановою ВГСУ від 12.10.06р. постанову КАГС від 20.06.06р. залишено без змін.

За резолюцією голови суду від 03.11.06р. справу передано на розгляд судді Прокопенко Л.В., яка ухвалою від 15.11.06р. прийняла справу до свого провадження з призначенням номеру –21/41-12/694.

Ухвалами суду від 16.01.07р., 06.02.07р. розгляд справи відкладено.

В судових засіданнях 28.02.07р., 13.03.07р., 29.03.07р., 19.04.07р. оголошено перерви.

Ухвалою суду від 24.05.07 р. продовжено строк вирішення справи, розгляд справи відкладено.

Також ухвалою прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестбудцентр»до Державного підприємства Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва»про спонукання до виконання належним чином умов договору від 09.08.02 р. щодо здійснення належного фінансування.

В судових засіданнях 18.07.07р., 24.07.07р. оголошено перерви.

В судовому засіданні 18.07.07р. представником Державного підприємства Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва»надано заяву про зменшення суми позовних вимог до 6 746 630, 31 грн.

07.08.07р. представником Генеральної прокуратури України надано заяву про зміну предмету позову, а саме: розірвати договір від 09.02.02р. №25-ВЖ та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестбудцентр»збитки за невиконання робіт в розмірі 8 712 731,83 грн.

Ухвалою суду від 07.08.07р. розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 23.08.07р. оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.02р. між Державним підприємством Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва»(Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвестбудцентр»(Товариство) укладено договір №25-ВЖ на реконструкцію гуртожитку в м. Луганськ, квартал Пролетарів Донбасу, 19, відповідно до якого Товариство зобов’язалося здійснити реконструкцію гуртожитку для військовослужбовців у 2002-2003 р. р. за адресою: м. Луганськ, квартал Пролетарів Донбасу, буд. 19 (загальною площею 3610 кв. м) і передати Підприємству в рахунок пайової участі загальну площу 3315,61 кв. м житла згідно з додатком №1, а Підприємство зобов’язалося здійснити фінансування будівництва цього житла шляхом передачі матеріальних активів, коштів, цінних паперів, тощо по мірі надходження інвестиційних активів від інвесторів.

Згідно п. 6.1 договору договір діє до закінчення будівництва та передачі житла в обсягах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1 договору загальна сума договору складає 4 469 448 грн. і може змінюватися в залежності від потреби житла в даному регіоні.

27.09.02р. Підприємство на виконання умов договору попередньо оплатило виконано роботу, передавши Товариству для будівництва житла векселі на суму 4 469 448 грн., що підтверджується довідками про надання інвестицій, актами приймання-передачі векселів.

Товариство станом на дату подачі позову і станом на дату прийняття рішення не виконало свої договірні зобов’язання, в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов’язання і припинив будівництво будинку, прострочив термін передання житла –ІV квартал 2003 р., не передав 3315,61 кв.м житлової площі, що становить 4 469 448 грн.

У зв’язку з тривалим простроченням виконання зобов’язання воно втратило інтерес для Підприємства, у зв’язку з чим Підприємство відмовилось від прийняття виконання та звернулося з вимогами про відшкодування заборгованості в розмірі 4 469 448 грн.

Крім цього, Підприємство ставить вимогу про стягнення неустойки в розмірі 2 994 530, 16 грн., штрафу в розмірі 312 861,36 грн. згідно ст. 231 ГК України, Закону України «Про майнову відповідальність за порушення умов договору підряду (контракту) про виконання робіт на будівництві об’єктів».

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Підприємство згідно п. 3.2.1 договору зобов’язалося забезпечувати активами будівництво житла по мірі надходження інвестиційних активів від інвесторів, тоді як, за твердженням Товариства, цей обов’язок не виконано.

Передані Товариству векселі не є матеріальним активами, а є цінними паперами, тому не могли бути засобом фінансування будівництва.

Згідно Закону України «Про обіг векселів в Україні»видавати прості та переказні векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги.

Також Товариство посилається на те, що векселі передано Товариству Підприємством на виконанні інших договорів.

Таким чином, Товариство стверджує, що Підприємство не виконало своїх зобов’язань за договором щодо передачі матеріальних активів для фінансування будівництва.

Відповідно до п. 3 ст. 320 ГК України підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов’язань за договором, внаслідок якого початок або проведення робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладнюються.

Товариство посилається на п. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідачем подано зустрічний позов, у якому він просить суд спонукати Державне підприємство Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Управління капітального будівництва»належним чином виконати зобов’язання за договором №25-ВЖ від 09.08.02р.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги  не підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1.1 договору сторони домовилися, що Підприємство здійснює фінансування будівництва житла шляхом передачі матеріальних активів, коштів, цінних паперів, тощо, по мірі надходження інвестиційних активів від інвесторів.

Будь-яких інших умов щодо умов та порядку фінансування Підприємством будівництва у договорі не визначено.

За відсутності конкретизації у договорі умов та порядку фінансування будівництва допустимими вважаються всі способи фінансування, що не порушують чинне законодавство.

Підприємство посилається на той факт, що ним здійснено фінансування будівництва шляхом передачі векселів згідно акту прийому-передачі векселів від 27.09.07р. на суму 5 000 000 грн., в тому числі, на виконання договору від 09.08.02р. №25-ВЖ.

Проте, суд не може погодитися з твердженням Підприємства, яке вважає передачу векселів належним виконанням зобов’язання з фінансуванням будівництва за договором.

Законодавством України врегульовано порядок використання векселів в якості розрахунку за зобов’язаннями, а саме.

Стаття 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні»визначає, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Згідно матеріалів справи та пояснень представників сторін, векселі були передані Товариству до фактичного виконання ним робіт згідно п. 1.1 договору, тобто, на порушення вимог ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні».

Крім того, засобами фінансування будівництва могли бути не векселі, а кошти, які реально отримані після пред’явлення векселя до платежу.

Жодна з сторін, в тому числі, і Підприємство, не надало докази того, що за переданим векселями фактично отримано кошти, що могли би бути використані для фінансування будівельних робіт.

За таких обставин суд вважає, що Підприємством не виконано свого обов’язку згідно п. 1.1 та 3.2.1 договору щодо виконання зобов’язання зі здійснення фінансування будівництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до п. 5.3 договору Товариство звільняється від відповідальності за несвоєчасне введення в експлуатацію житла у випадку порушення термінів надходження активів, передбачених графіком фінансування.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з Товариства збитків не підлягають  задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині розірвання договору від 09.08.02 р. №25-ВЖ, суд зазначає наступне.

Позивач мотивує вимоги щодо розірвання договору ст. 651 ЦК України, яка надає право розірвати договір за рішенням суду на вимогу однієї сторони у випадку істотного порушення договору другою стороною.

Тобто, для розірвання договору на вимогу Підприємства в даному випадку необхідно довести наявність істотного порушення Товариством своїх зобов’язань.

На думку Підприємства, це порушення полягає в невиконанні зобов’язань з проведення будівельних робіт.

Проте, згідно наведеного вище суд дійшов висновку про те, що Товариство не може бути визнане таким, що порушило взяті на себе зобов’язання, так як порушення термінів виконання будівельних робіт викликано відсутністю фінансування будівництва Підприємством.

Інших підстав для розірвання договору позивач не навів.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про розірвання договору.

Стосовно зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне.

Товариство просить суд спонукати Підприємство до виконання належним чином зобов’язань за договором №25-ВЖ від 09.08.02р.

При цьому, Товариством не конкретизовано свої позовні вимоги, а саме не вказано, яким саме чином суд має зобов’язати Підприємство до виконання своїх зобов’язань, тоді як таке зобов’язання як фінансування будівництва може бути здійснене багатьма способами згідно п. 1.1 договору.

За таких обставин суд позбавлений можливості розглянути зазначені вимоги по суті.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-89, 93 ГПК України, ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Припинити провадження в частині зустрічних позовних вимог у зв’язку з відсутністю предмету спору.

3.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко