ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20 липня 2007 р.                                                             Справа  № 14/159

За  адміністративним позовом Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель", м. Ужгород

до    Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

про  зобов"язання ДПІ у м. Ужгороді перевести ОКП "Будинкоуправління адмінбудівель" на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності СПД,

Суддя                                  В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача:  Лазаренко О.В. - юрисконсульт за дов. від 20.07.2007р. №188

від відповідача: Фатула М.М. - головний державний податковий інспектор юридичного відділу за дов. від 10.01.2007р. №149/9/10

Суть спору: Обласне комунальне підприємство "Будинкоуправління адмінбудівель", м. Ужгород  (далі-  позивач, підприємство) звернулося до господарського суду  з адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород (далі - відповідач) зобов"язання ДПІ у м. Ужгороді перевести ОКП "Будинкоуправління адмінбудівель" на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності СПД.

Позивач у позовній заяві (а.с.2-3)  так і представник позивача у судовому  засіданні по розгляду даної справи,  в обгрунтування позовних вимог наводять, зокрема  слідуючу обставину:

- підприємство підпадає під визначення  малого підприємства у відповідності до вимог Закону України "Про державну підтримку малого підприємництва" від 19.10.2000р. №2063-111, а отже незалежно від того, чи наділене підприємство Державою майном, яке закріплюється за ним на праві господарського відання чи на праві оперативного управління, без створення Державою статутного фонду даного підприємства в розмірі 100 відсотків або не менше 25 відсотків, дане підприємство  мало всі правові підстави для застосування з 2007р. спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності СПД, шляхом сплати єдиного податку. За такої обставини, позивач вважає, що податковий органом безпідставно відмовлено йому у застосуванні даної системи оподаткування, обліку та звітності СПД.

Відповідач  у викладеному запереченні проти позову (а.с.19-20) та  представник відповідача у судовому  засіданні по розгляду даної справи,  заперечують проти позову, зокрема зазначають ту обставину, що:

-    підприємство наділено Державою майном, яке закріплено за ним на праві господарського відання чи на праві оперативного управління, а отже відповідач вважає, що незалежно від наявності чи відсутності статуного фонду, єдиним засновником (учасником) комунального підприємства є держава і її частка в цьому підприємстві перевищує 25 відсотків, а  тому на позивача не поширюється дія Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" №727/98 від 03.087.1998р. (ч.4 ст.7 Указу передбачає, що на суб'єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам - учасникам та засновникам даних суб'єктів, які не є суб'єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків, не поширюється дія даного Указу) щодо застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності СПД.Також відповідач посилається на Наказ ДПА України від 23.06.2006р. №352,  лист Міністерства юстиції України  від 12.12.2005р.№20-35-389, лист Міністерства фінансів України від 27.02.2006р. №31-20080-10-21/3966 та на лист Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва від 30.01.2006р. №587, в яких,  зокрема, також зазначено ту обставину, що на державні та комунальні підприємства не поширюється дія Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" №727/98 від 03.087.1998р., при умові наявності  у статутному фонді таких підприємств частки, що належить, в даному випадку - державі,  яка перевищує 25 відсотків.

Одночасно представником відповідача у даному  судовому засіданні зазначено також ту обставину, що у позивача за 2006р. обсяг виручки  від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) перевищував  1 млн. гривень, що також підтверджено представником позивача з одночасним зазначенням тієї обставини, що при умові застосування підприємством у 2007р. загальної системи оподаткування, обліку та звітності призведе до повного паралічу підприємства у фінансовому плані, що в свою чергу призведе до негативних наслідків у виконанні підприємством  функцій, якими воно наділене у здійсненні своєї діяльності.

У судовому засіданні 20.07.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови відповідно до вимог п.3 ст. 160 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову  у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Обласне комунальне підприємство "Будинкоуправління адмінбудівель" створено шляхом реорганізації Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівлі"  на підставі рішення Закарпатської обласної ради від 22.06.2005р. №560 "Про реорганізацію Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівлі"" (далі - рішення, а.с.7) та п.1  даного рішення передбачено передачу на правах повного господарського відання  об"єкти  спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а саме - два адміністративні  будинки у м. Ужгороді, відповідно -  на пл. Ш.Петефі, 14 та по  вул. Гойди, 8.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що на даному підприємстві державою, в даному випадку -  в особі Закарпатської обласної ради, не створювався статутний фонд, який передбачає передачу у власність підприємству основних фондів або обігових коштів засновниками, а тільки вищезазначені об"єкти передано на правах повного господарського відання для забезпечення безпосереднього розташування даного підприємства та початку його функціонування.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що дія  ст.7   Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" №727/98 від 03.087.1998р.   не поширюється на позивача, оскільки      підприємство не є суб'єктом підприємницької діяльності, у статутному фонді якого частка, що належить юридичним особам - учасникам та засновникам даних суб'єктів, які не є суб'єктами малого підприємництва, перевищує 25 відсотків ,оскільки, як було зазначено вище, дане підприємство не наділялося статутним фондом суб"єктами, які не є  суб'єктами малого підприємництва у вигляді основних фондів або обігових коштів.

З       огляду    на      викладене,  позивач    у       відповідності   до вимог   ст. 1          Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" відноситься до суб"єкта малого підприємництва  -   юридичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, в якого за  рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищувала 50 осіб.

Разом з тим, оскільки у позивача  за 2006р. обсяг виручки  від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) перевищував  1 млн. гривень, про що зазначено представником відповідача та також підтверджено представником позивача, то є правомірним непереведення податковим органом у 2007р.  позивача - Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель" на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності СПД, з урахуванням вимог ст.1 Указу Президента України  "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" в даній частині.

Отже, єдиною підставою для непереведення податковим органом у 2007р.  позивача - Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель" на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності СПД, є тільки недотримання позивачем у 2006р. вимоги ст. 1 Указу в частині неперевищення 1 млн. гривень  обсягу отриманої виручки  від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).

За вищенаведених обставин, позовні вимоги позивача є такими, що не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства (ст. 1 Указу в частині перевищення за 2006р. 1 млн. гривень  обсягу отриманої виручки  від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)), а тому  у задоволенні позову слід відмовити повністю.

З огляду на  викладене, керуючись   ст. ст.  2, 7-12, 51, 70, 71, 86, 111, 121, 122, 159-163, 254, 255 та п.6 Прикінцевих і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити  повністю.

2. Постанова суду набирає законної сили в порядку,  передбаченому ст.254 КАС України

3.  Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186 КАС України протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя                                                                                           В.І. Карпинець

Постанова суду виготовлена в повному обсязі                                   та    підписана   25.07.2007р.