ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2007 р.

№ 2-1353/2006

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Рибака В.В. Черкащенка М.М.

розглянувши матеріали
касаційної  скарги

ОСОБА_1

на ухвалу

від 23.08.2006  апеляційного суду Вінницької області

у справі

№ 2-1353/06 Замостянського
районного суду м. Вінниці

за позовом

ОСОБА_1

до

відкритого акціонерного
товариства "Вінницький завод тракторних агрегатів" товариства з
обмеженою відповідальністю Подільська фондова компанія"

про

визнання недійсним договору
купівлі-продажу цінних паперів

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до
п.п. 2, 6 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів" та п. 4 ч.1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), підвідомчі господарським судам. Касаційні скарги на рішення судів
по таких справах, що подані до набрання чинності Законом, по яких провадження
не порушено (не відкрито) Верховним судом України, передаються для розгляду
Вищому господарському суду України.

Подана ОСОБА_1касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з таких підстав.

Відповідно до
ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено
форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази
надіслання її копії іншій стороні у справі.

ОСОБА_1не було дотримано вказаних
вимог, оскільки до касаційної скарги не додано доказів надіслання копії
касаційної скарги відповідачам по справі.

Не повідомлена сторона у справі
належним чином, як учасник господарського процесу позбавлена можливості
володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

У зв'язку з наведеним, касаційна
скарга не приймається до розгляду і повертається на підставі п.3 ст.1113
Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається
до провадження і повертається судом без розгляду, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і
розмірі.

Відповідно до пп. “г” ч. 2 ст. 3
Декрету КМУ “Про державне мито” із апеляційних та касаційних скарг на рішення
та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами, які
подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у
разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів
майнового характеру -50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи,
спір між позивачем і відповідачем виник у зв'язку з визнанням недійсним договору
купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до пп.пп. “б”, “г” п. 2
ст. 3 вказаного Декрету при зверненні до касаційної інстанції сума державного
мита, що підлягає сплаті в цьому випадку, становить 42,50 грн.

Додана до касаційної скарги
квитанція № 25 від 20.10.2006 не відповідає вказаним вимогам, оскільки вона
свідчить про сплату скаржником державного мита в сумі 8,50 грн. Таким чином,
зазначена квитанція не є доказом сплати держмита у встановленому порядку і
розмірі.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не
позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, п.п.3,
4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 23.08.06 у справі № 2-1353/06
повернути скаржнику.

Головуючий

Н.Кочерова

Судді

В.Рибак  М.Черкащенко