ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2007 р.
№ 3/587/06

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді:
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
касаційну скаргу

Приватного підприємства фірми "Анаконда"

на  постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року

у справі
№ 3/587/06 господарського суду Миколаївської області

за позовом
Акціонерного товариства відкритого типу "Трест "Південатоменергобуд"

до
-          Дочірнього підприємства Пансіонат "Енергобудівельник" Акціонерного товариства відкритого типу "Трест Південатоменергобуд",
-          Приватного підприємства фірми "Анаконда"

про
визнання договору недійсним та усунення перешкод у користуванні майном

За участю представників сторін:

позивача –          Козачище Л.О. –дов. від 10.09.2007 року,

відповідача - 1    не з'явились,

відповідача –2   не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2007р. у справі № 3/587/06 (суддя Смородінова О.Г.) в частині зобов’язання Дочірнього підприємства Пансіонат "Енергобудівельник" Акціонерного товариства відкритого типу "Трест Південатоменергобуд" та Приватного підприємства фірми "Анаконда" не чинити перешкод Акціонерному товариству відкритого типу "Трест "Південатоменергобуд" в користуванні майном –майновим комплексом База відпочинку "Енергобудівельник", шляхом передачі зазначеного майна Акціонерному товариству відкритого типу "Трест "Південатоменергобуд" –провадження припинено. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р.  (судді: Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я., Лавренюк О.Т.), пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2007 року у справі № 3/587/06 скасовано.

Позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір суборенди нерухомого майна від 03.06.2002р., укладений між Дочірнім підприємством Пансіонат „Енергобудівельник” Акціонерного товариства відкритого типу „Трест „Південатоменергобуд” та Приватним підприємством Фірмою „Анаконда”.

Зобов’язано Приватне підприємство фірму "Анаконда” повернути майно, передане за договором суборенди від 03.06.2002р., укладеним між Дочірнім підприємством Пансіонат „Енергобудівельник” Акціонерного товариства відкритого типу „Трест „Південатоменергобуд” та Приватним підприємством фірмою „Анаконда”, дочірньому підприємству Пансіонат „Енергобудівельник” АТВТ „Трест „Південатоменергобуд”.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Пансіонат „Енергобудівельник” Акціонерного товариства відкритого типу „Трест „Південатоменергобуд”  на користь Акціонерного товариства відкритого типу „Трест „Південатоменергобуд” витрати по сплаті державного мита за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 63,75 грн., витрати по сплаті за  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства фірми „Анаконда”  на користь Акціонерного товариства відкритого типу „Трест „Південатоменергобуд”  витрати по сплаті державного мита за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 63,75 грн., витрати по сплаті за  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Миколаївської області від 03.03.2007р. по справі №3/587/06 залишено без змін.

Приватне підприємство фірма "Анаконда" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. у справі № 3/587/06, а справу направити до Одеського апеляційного  господарського суду на новий розгляд, мотивуючи касаційну скаргу тим, що при прийнятті постанови суд апеляційної інстанції припустився порушення частини першої статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 вказаного кодексу стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі обставин справи в їх сукупності.

Відзиви на касаційну скаргу не надані.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції приймаючи рішення у справі №3/587/06 про припинення провадження у справі в  частині зобов’язання ДП Пансіонат „Енергобудівельник” АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” та ПП фірма „Анаконда” не чинити перешкод в користуванні майном –майновим комплексом База відпочинку „Енергобудівельник”, шляхом передачі зазначеного майна АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” та відмовляючи  у задоволенні позовної вимоги про визнання договору суборенди недійсним, виходив з того, що: 1) згідно з п. 4.2 договору оренди орендар (дочірнє підприємство) має право здавати в суборенду об’єкт, що орендується, за наявності письмової згоди орендодавця, при цьому конкретна форма та порядок отримання такої згоди в договорі оренди від 01.06.2002р. не передбачений, тому директор дочірнього підприємства цілком правомірно мав підстави вважати достатнім дозволом орендодавця письмове погодження Голови правління АТВТ „Трест „Південенергоатомбуд” Костирко О.І., яке було ним отримано у вигляді особистого підпису останнього та відбитку печатки позивача; 2) посилання позивача на порушення при укладенні спірного договору Головою правління Костирко О.І. та директором дочірнього підприємства Погосовим Е.А. положень ст. 12.2 та 12.3 Статуту позивача є також безпідставним, оскільки вказані статті Статуту товариства не передбачають прямого затвердження укладеного договору суборенди майна товариства, отже голова правління Тресту діяв в межах своїх повноважень даючи згоду на укладення договору суборенди майна від 03.06.2002р., про оренду якого вже було прийнято рішення наглядовою радою щодо договору оренди від 01.06.2002р.; 3) управління поточною діяльністю юридичної особи згідно з положеннями чинного законодавства здійснюється його виконавчим органом в особі керівника, яке здійснюється у повній відповідності чинному законодавству; 4) щодо посилань позивача на порушення кримінальної справи 21.03.2006р., то згідно з довідкою прокуратури Березанського району Миколаївської області 18.12.2006р. прокуратурою Березанського району Миколаївської області повідомлено усіх зацікавлених осіб про те, що кримінальна справа, порушена 21.03.2006р. за фактами зловживання службовим становищем та вчинення службового підроблення службовими особами ДП Пансіонат „Енергобудівельник” та ПП фірми „Анаконда” при укладенні договору суборенди нерухомого майна бази відпочинку „Енергобудівельник”, розташованої у зоні відпочинку с. Коблево Миколаївської області за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч. 1, 366 ч. 1 Кримінального кодексу України, припинена на підставі ст. 6 п. 2 Кримінального процесуального кодексу України у зв’язку з відсутністю у діях посадових осіб складу злочину; 5) позивачем не надано будь-яких документів, які б свідчили про проведення індексації основних фондів відкритого акціонерного товариства та грошової оцінки орендованого майна у відповідності чинного законодавства, натомість в матеріалах справи є довідка Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській області, де зазначено, що залишкова вартість майна пансіонату на 01.04.1995р. складала 2623747 карбованців, згідно з Указом Президента України від 25.08.1996р. „Про грошову реформу” перерахування вартості активів і пасивів балансів проводилося за курсом 100000 карбованців на 1 гривню, таким чином, залишкова вартість орендованого майна на час укладення договору суборенди (на 03.06.2002р.). згідно з положень статуту треста, надавала право керівнику позивача самостійно укладати та погоджувати угоди про оренду майна товариства; 6) щодо посилань позивача на знаходження Голови правління на стаціонарному лікуванні під час погодження договору суборенди від 03.06.2002р., то слід зазначити, що позивачем не надано доказів позбавлення Голови правління права підпису або покладення виконання його повноважень на будь-яку іншу особу на час хвороби; 7) крім того, від відповідача надійшла заява про застосування судом позовної давності за ст.ст. 256-257 та ст. 267 Цивільного кодексу України, отже, при поданні позовної заяви позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції скасовуючи пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2007 року у справі № 3/587/06 та задовольняючи позов частково виходив з наступного.

01.06.2002р. між АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” (орендодавець) та ДП Пансіонат „Енергобудівельник” АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” (орендар) укладено договір оренди основних засобів №06/01, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове строкове користування частку майна, що є власністю АТВТ „Трест „Південатоменергобуд”, склад і вартість якого визначено відповідно до акту прийому-передачі майна в оренду, складеного станом на 31.12.1999р.

В пункті  2.2 зазначеного договору  сторони передбачили, що передача основних засобів в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін у складі двосторонньої комісії за актом прийому-передачі, що є невід’ємною частиною договору.

Розмір орендних платежів в цілому складає 660 грн. на місяць з ПДВ (п. 3.1 договору).

Крім того, сторони в пп. 11 п. 4.2 договору передбачили, що орендар має право здавати об’єкт, що орендується, у суборенду за письмовою згодою орендодавця.

Термін договору оренди сторони встановили з 01.06.2002р. по 31.12.2002р. (п. 7.1 договору).

Судом апеляційної інстанції було встановлено те, що 03.06.2002р. між ДП Пансіонат „Енергобудівельник” (орендар) та ПП фірма „Анаконда” (суборендар) було укладено договір суборенди нерухомого майна, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, конкретний перелік якого визначений додатком №1 до договору та актом прийому-передачі.

Пунктом 3.1 договору суборенди сторонами встановлено орендну плату в розмірі 1500грн. разом з ПДВ.

Термін дії договору суборенди від 03.06.2002р. сторони встановили в п. 9.1 договору, яким передбачили, що договір вступає в силу з моменту фактичної передачі суборендарю майна, яке є предметом договору, що підтверджується актом приймання-передачі даного майна, та діє протягом 10 років на строк з 03.06.2002р. до 03.06.2012р., сторони домовились про те, що термін дії даного договору може бути довшим, ніж термін дії первісно укладеного договору оренди між орендодавцем та орендарем.

03.06.2002р. ДП Пансіонат „Енергобудівельник” передало, а ПП фірма „Анаконда” прийняло за актом прийому-передачі майно в суборенду по договору суборенди від 03.06.2002р., всього 14 об’єктів, що й стало підставою для звернення АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” до господарського суду Миколаївської області з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону.

Статтею 267 ЦК УРСР  передбачено, що передача наймачем (орендарем) нанятого (орендованого) майна в піднайом (суборенду) дозволяється лише за згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено законом або договором.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, голова правління АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” Костирко О.І. в період з 30.05.2002р. по 16.07.2002р. знаходився на лікарняному у стаціонарі Наукового центру радіаційної медицини, що підтверджується лікарняним листом серії ДО №028321, а відтак, не міг виконувати обов’язки голови правління, та відповідно, погодити договір оренди від 03.06.2002р.

Відповідно до п. 12.3.14 Статуту АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” у разі відсутності Голови правління право виступати від імені АТ без довіреності має його Заступник в межах його компетенції, передбаченою посадовою інструкцією.

При цьому, судом встановлено, що під час підписання договору суборенди обов’язки голови правління Тресту виконував заступник голови правління Козачище Л.О.

Врахувавши викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відсутності у голови правління АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” Костирко О.І. станом на 03.06.2002р. повноважень на погодження договору суборенди, а тому згода на передачу в суборенду майна Тресту позивачем надана не була.

Звернуто судом апеляційної інстанції увагу і на те, що відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна” оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством (ч. 4 ст. 1 Закону).

За таких обставин, договором суборенди порушено загальний порядок укладення договорів суборенди в частині визначення строку дії договору, оскільки за загальним правилом строк дії договору суборенди не може перевищувати строку дії договору оренди.

Крім того, ч. 3 ст. 22 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря.

Так, з п. 3.1 договору оренди від 01.06.2002р., укладеного між АТВТ „Трест „Південатоменергобуд” та ДП Пансіонат „Енергобудівельник”, вбачається, що розмір орендних платежів в цілому складає 600 грн. на місяць з ПДВ, тоді як в п. 3.1 договору суборенди від 03.06.2002р.. укладеного між ДП „Енергобудівельник” та ПП агрофірмою „Анаконда” зазначено, що розмір орендної плати за користування майном визначено у розмірі 1500 грн., що є порушенням чинного законодавства.

Врахувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачами при укладенні договору суборенди порушено норми чинного законодавства та не отримано згоди орендодавця на передачу майна в суборенду у встановленому законодавством та договором порядку, що є підставами для визнання договору оренди недійсним на майбутнє.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР по недійсній угоді кожна зі сторін зобов’язана повернути іншій стороні все отримане по угоді.

Отже, ПП фірма „Анаконда” повинна повернути майно, передане за договором суборенди від 03.06.2002р., орендарю –ДП Пансіонат „Енергобудівельник” АТВТ „Трест „Південатоменергобуд”.

Крім того, суд апеляційної інстанції правомірно зазначив, що оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували в гривневому еквіваленті вартість майна пансіонату „Енергобудівельник”, що передавалося в суборенду ПП фірмі „Анаконда”, та доказів того, що вартість вказаного майна перевищує 50% статутного фонду товариства, або становить від 20% до 80% активів товариства по балансу, то в такому разі і посилання позивача щодо необхідності надання згоди на укладення договору суборенди спостережною радою тресту з посиланням на пп. пп. „п”, „р” п. 12.2.5 Статуту АТВТ „Трест „Південатоменергобуд”, які передбачають, що спостережна рада товариства приймає рішення з питань відчуження майна, здачі в оренду, отримання кредитів та інших дій, які мають намір розпоряджатися майном товариства, на суму від 20% до 80% вартості активів товариства по балансу, погоджує за поданням Голови Правління укладення господарських договорів, пов’язаних з основною діяльністю АТ, на суму, що перевищує 50% статутного фонду є безпідставними.

Також судом апеляційної інстанції зазначено, що оскільки позивач заявою №01/40 від 09.02.2007р відмовився від позовної вимоги в частині зобов’язання ДП Пансіонат „Енергобудівельник” АТВТ „Трест „Південатомненргобуд” та ПП фірми „Анаконда” не чинити перешкод в користуванні майном –майновим комплексом Бази відпочинку „Енергобудівельник”, шляхом передачі майна АТВТ „Трест „Південатоменергобуд”, то судом першої інстанції, правомірно припинено провадження у справі в цій частині.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову частково.

Доводи касаційної скарги щодо порушення та неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права, є також безпідставними, оскільки  вони зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Тому, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки встановлення фактичних обставин справи не входить до компетенції суду касаційної інстанції, доводи заявника касаційної скарги щодо переоцінки наявних у справі доказів, колегією суддів Вищого господарського суду України відхиляються.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторони оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Приватного підприємства фірма "Анаконда" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2007року у справі № 3/587/06 Господарського суду Миколаївської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                            Полянський А.Г.

Фролова Г.М.