ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.07                                                                                        Справа №  8/528/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач
Відкрите акціонерне товариство “Український графіт”, м. Запоріжжя

Відповідач
Державного підприємства “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів”, м. Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Слятіна Д.О., дов. від 01.01.2007р.

Відповідача:
Шостак О.М., дов. від 13.09.2007р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення 14392 грн. основного боргу за договором № 804/59027/02 від 01.03.2005 р., 3193 грн. 72 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1112 грн. 44 коп. річних процентів.

Рішення оголошено в судовому засіданні 21.11.2007р..

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. У відповідності до ст.. 525 ЦК України, ст.. 193 ГК України позивач просить стягнути заборгованість за договором оренди № 804/59027/02, укладеним з відповідачем 01.03.2005р.. Згідно вказаного договору відповідачу передано в орендне користування нежитлове приміщення: цех № 3 корпусу №5 інв. № 1011503а, що знаходиться на земельній ділянці площею 13000,2 кв.м., розташованій за адресою: м. Запоріжжя, Північне шосе 31а, за актом приймання –передачі від 01.03.2005р.. Пунктом 3.1 договору сторонами обумовлено порядок внесення орендних платежів в такому порядку: орендар зобов’язаний здійснювати оплату щомісяця не пізніше 25 числа місяця після отримання рахунку. За період з березня 2005 року до листопаду 2005р. орендні платежі відповідачем не сплачені в сумі 14392,00 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3193,72 грн. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з травня 2005р. по серпень 2007р. та 1112,44 грн. річних процентів, нарахованих за період з 08.05.2005р. до 12.10.2007р..

Відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що зазначена заборгованість виникла внаслідок реалізації плану досудової санації ДП “Завод “Вуглекомпозит”. Представник зазначив, що розрахунок по зазначеній заборгованості передбачався в рамках плану досудової санації за рахунок продажу водопроводу. Продаж водопроводу не відбувся.  Відповідач просить стягнути з нього основний борг, в стягненні штрафних санкцій відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що за договором оренди № 804/59027/02, укладеним з відповідачем  01.03.2005р.. Відповідачу передано в орендне користування нежитлове приміщення: цех № 3 корпусу №5 інв. № 1011503а, що знаходиться на земельній ділянці площею 13000,2 кв.м., розташованій за адресою: м. Запоріжжя, Північне шосе 31а, за актом приймання –передачі від 01.03.2005р.. Пунктом 3.1 договору сторонами обумовлено порядок внесення орендних платежів в такому порядку: орендар зобов’язаний здійснювати оплату щомісяця не пізніше 25 числа місяця після отримання рахунку.

Орендна плата узгоджена сторонами в розмірі 1400 грн. ( без ПДВ, ПДВ складає 280 грн.) щомісяця. Згідно доданого розрахунку за період з березня 2005 року до листопаду 2005р.  відповідач має заборгованість зі сплати орендних платежів в розмірі 14392,00 грн.. Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення річних процентів  нарахованих за період з 08.05.2005р. по 12.10.2007р. в сумі 1112,44грн. та 3193,72грн. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з травня 2005 року по серпень 2007р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених до стягнення втрат від інфляції грошових коштів та річних процентів, суд зазначає, що за правовою природою ці нарахування не є штрафними санкціями та не можуть бути зменшеними відповідно до ст.. 83 ГПК України.

Позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі .

Стягнути з Державного підприємства “Завод вуглець-вуглецевих композиційних матеріалів” (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 31-А, МСП-982, , р/р № 2507 в ЗФ ПУМБ м. Запоріжжя, МФО 313623) на користь Відкритого акціонерного товариства “Український графіт” (69600, м. Запоріжжя, вул.. Північне шосе, 20, , р/р 1 в АБ “Металург”, МФО 313582)  14392,00 грн. основного боргу, 3193,72 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 1112,44 грн. річних процентів та 304,98 грн. судових витрат. Видати наказ.

Суддя                                                                                            І.А. Попова