ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"30" серпня 2007 р.                                                            Справа №  10-04/3390

Господарський суд Черкаської області в особі судді Шумка В.В.,  при секретарі судового засідання Рикуновій Л.М., за участю представників сторін:

позивача –Ульянова С.М.  –за довіреністю,

Воробйова А.В. –за довіреністю,

відповідача –відсутній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали справи за позовом приватного підприємства "Хімімпекс"

до   приватного підприємства "Добриня"

про  стягнення 53651 грн. 41 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення 6120 грн. боргу по оплаті поставлених за договором матеріальних цінностей (мінеральних добрив), 10664,41 грн. відсотків річних, 36867 грн. упущеної вигоди,  5000 грн. витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката.

Представники позивача позов підтримали.

Відповідач, двічі належно повідомлений про час і місце розгляду судом справи, участі свого представника у засіданні суду не забезпечив, заперечень проти вимог позивача не подав.

Справу  розглянуто судом  за наявними в ній матеріалами згідно з ст. 75 ГПК України.

Встановивши на підставі поданих суду доказів обставини справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких мотивів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів, те, що на підставі договору №24/11-06-Д, укладеного сторонами 24.11.2006 р.(у подальшому тексті „договору”), позивач у листопаді 2006 року поставив відповідачеві мінеральні добрива на загальну суму 89120,00 грн.

Це підтверджено поданими суду письмовими доказами –копіями вказаного договору, накладної на передачу товару, податкової накладної  №333 від 24.11.2006 р., довіреності серії ЯМФ №842809 від 24.11.2006 р. на отримання товару, іншими матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Згідно з умовами договору відповідач зобов’язався сплатити позивачеві вартість поставленого товару до 10 грудня 2006 року.

Відповідач виконав свої зобов’язання за договором по оплаті  позивачу поставлених матеріальних цінностей частково, на суму 83000,00 грн. При цьому розрахунки на суму 78000,00 грн. відповідачем здійснені в період з 12.12.2006 р. по 07.05.200р., тобто з порушенням строку виконання  грошового зобов’язання, встановленого договором.

Це підтверджено виписками руху коштів на банківському рахунку позивача та не спростовано відповідачем.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином, а одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг в сумі 6120,00 грн.

Згідно з п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом 6.1 договору сторін, встановлено що у випадку несвоєчасного погашення відповідачем заборгованості за договором, з дня виникнення заборгованості на суму цієї заборгованості нараховуються проценти з розрахунку 40% річних.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 10664,41 грн. відсотків річних ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, договору сторін, тому підлягають задоволенню судом.

Вимоги позивача в частині  стягнення з відповідача 36867,00 грн. упущеної вигоди задоволенню судом не підлягають за недоведеністю цих вимог.

Згідно з позовною заявою ця вимога являється  вимогою про відшкодування  збитків у вигляді неотриманих доходів (упущеної вигоди).

Згідно з п. 2 ст. 22 ЦК України упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Згідно з п. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов’язань, доказується кредитором.

Згідно з п. 4 цієї ж статті, при визначенні недоодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором до їх одержання.

В обґрунтування вимог в цій частині позивачем не подано доказів того, що заявлена до стягнення   сума являється доходами, які б він реально одержав за звичайних обставин, якби відповідач не порушив грошового зобов’язання, доказів вжиття ним заходів щодо одержання цих доходів.

За таких обставин підстави для задоволення судом вимог позивача в цій частині відсутні.

Судові витрати, які позивач поніс у зв’язку з вирішенням цього спору складаються із оплати послуг адвоката –5000,00 грн., сплаченого державного мита –537,00 грн., оплати інформаційно-технічного забезпечення судового процесу – 118 грн.

Всі ці витрати підтверджені наданими суду письмовими доказами – копіями договору №юр-20/06 про надання адвокатом правової допомоги, укладеного  20.06.2007 р., квитанції до прибуткового касового ордеру, про оплату послуг адвоката, платіжними дорученнями на сплату державного мита, вартості послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.  На повернені надлишково сплаченого державного мита в сумі 0,49 грн. позивач не наполягає.

Спір виник з вини відповідача, тому судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України покладаються судом на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49,  82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягти з приватного підприємства "Добриня", м. Черкаси, бул. Шевченка, 195/1, код 31636745, на користь  приватного підприємства "Хімімпекс", м. Черкаси, вул. Пастерівська, 25, кв. 49, код 33006952,   6120,00 грн. боргу, 10664,41 грн. відсотків річних, 5000,00 грн. відшкодування вартості послуг адвоката,  536,51 грн. відшкодування сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                                                          В.В. Шумко