ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.07

Справа №АС4/198-07.

За
позовом           Суб”єкта
підприємницької діяльності - фізичної ОСОБА_1

до
відповідача  Лебединського відділення
Сумської міжрайонної державної податкової інспекції

про
скасування рішення

СУДДЯ ЛУГОВА Н.П.

Представники:

від
позивача:          ОСОБА_1

від
відповідача: Бакланова Л.А., довіреність №2680/5-10/9 від 07.03.2007р.

У
судовому засіданні брали участь: секретар судового засідання  Будко О.В.

Відповідно до ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства  в
судовому  засіданні, що відбулося
14.06.2007р. було відкладено розгляд справи до 16.07.2007р.; у судовому
засіданні 16.07.2007р. було оголошено перерву до 23.07.2007р.

Суть
спору: позивач просить скасувати рішення Лебединського відділення Сумської МДПІ
НОМЕР_1 від 15.01.2007р. про застосування фінансових санкцій в сумі 1 700 грн.
00 коп.

Відповідач
заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що оскаржуване рішення
відповідає нормам законодавства, а вимоги позивача вважає неправомірними та
необгрунтованими.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, повноважного представника
відповідача, оцінивши та дослідивши надані докази,  суд встановив:

Відповідно  до ст.11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» №509-XII із змінами та доповненнями, Сумською МДПІ
була проведена перевірка господарської одиниці: магазину “Ольга”, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить позивачеві. За результатами
перевірки був складений акт перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб»єктами
підприємницької діяльності

В
вищевказаному акті перевірки, відповідачем зафіксовано факт зберігання
алкогольних напоїв в місці яке не віднесено до єдиного реєстру місць
зберігання, а саме в металевому сейфі.

На
підставі вищевказаного акту, відповідачем 15.01.2007р.  було прийнято рішення  НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в
сумі 1 700 грн. 00 коп.

Позивач
не погоджується із застосованими штрафними санкціями в сумі 1700 грн. 00 коп.,
посилаючись на те, що алкогольні напої, що знаходилися в сейфі, були придбані
ним для своїх особистих цілей, а не з метою здійснення торгівлі.

Згідно
ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
№481/95 від 19.12.1995р. зі змінами та доповненнями, зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому
належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб»єкта
підприємницької діяльності таке місце зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Внесення
даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб»єкта підприємницької
діяльності з обов»язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

До
заяви додаються нотаріально засвідчена копія ліцензії на відповідний вид
діяльності, виданої заявнику та документ, що підтверджує право користування цим
приміщенням. Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається
суб»єкту підприємницької діяльності протягом семи календарних днів від дня
подання заяви.

Відповідно
до Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки
про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затвердженого
наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002р. №251,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.08.2002р. за №670/6958 до
Єдиного реєстру вносяться: місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. Довідка видається Департаментом або
його регіональним управлінням, до якого була подана заява про внесення
місця зберігання до Єдиного реєстру, уповноваженому представнику заявника
(керівнику чи іншій особі за довіреністю) або надсилається рекомендованим
листом на адресу заявника.

Пунктом
1.1 наказу №251 передбачено, що Єдиний державний реєстр місць зберігання - це
перелік місць, що використовується для зберігання спирту та приміщень, що
використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який
містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про
заявників.

Згідно
до ст.1 вищевказаного Закону, місце зберігання - місце, яке використовується
для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тююнових виробів, відомості про місцезнаходження якого
внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Як
свідчать матеріали справи, зокрема письмове пояснення ОСОБА_1 від 23.07.2007р.,
під час здійснення перевірки співробітниками податкової інспекції, в металевому
сейфі, який знаходиться у підсобному приміщенні магазину зберігаються її
особисті документи та гроші, ключ  від
сейфу зберігається тільки у неї. Спиртні напої, що знаходилися в сейфі, ПП
ОСОБА_1 було придбано для власних потреб та тимчасово поставлено до сейфу.

Як
на підставу застосування фінансових санкцій, відповідач посилається на
порушення позивачем ст.15 зазначеного Закону, а саме зберігання алкогольних
напоїв в місці, що не віднесено до Єдиного реєстру місць зберігання.

При
цьому слід зазначити, що в сейфі, згідно пояснень позивача, зберігаються її
особисті речі і ні перевіряючі, ні самі працівники не мали змоги відкрити його.
І як свідчать пояснення ОСОБА_1, сейф було нею відкрито на вимогу перевіряючих.

Крім
того, як свідчать матеріали справи, зокрема акт перевірки, позивач не має
ліцензії на оптову чи роздрібну торгівлю лікеро-горілчаними виробами та не
здійнює торгівлю даним видом продукції.

Згідно
до ч.2 ст.71 КАС України, обов»язок доведення правомірності спірного рішення
покладено на відповідача.

Але,
як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було надано доказів які
спростовують доводи позивача.

Враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними,
обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а рішення Лебединського
відділення Сумської МДПІ НОМЕР_1 від 15.01.2007р. про застосування фінансових
санкцій в сумі 1 700 грн. 00 коп. підлягає скасуванню.

Згідно
ст.94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 грн.
40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись
ст.ст. 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.
Позов задовольнити.

2.
Скасувати рішення Лебединського відділення Сумської МДПІ НОМЕР_1 від
15.01.2007р. про застосування фінансових санкцій в сумі 1 700 грн. 00 коп.

3.
Стягнути з Лебединського відділення Сумської МДПІ (Сумська область, м.Лебедин,
вул.Антонова, 6 Б) на користь Суб”єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_2) 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3.
Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
Н.П. ЛУГОВА

У
судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний
текст рішення підписано 27.07.2007р.