ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/29
19.02.07 р.

За позовом:          АКБ „ТАС –Комерцбанк”;

До:                    ПП „Укртехімпорт”;

Про:                     стягнення 1 082,00 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Емірсалієва З.К., представник, довіреність б/н від 11.01.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 07.02.2007 р. до 19.02.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 07.02.2007 р.

Ухвалою Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 07.02.2007 р. строк вирішення спору у даній справі продовжений до 11.03.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 082,00 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно; стягнути з відповідача 1 082,93 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У ході судового вирішення спору позивачем до господарського суду була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 108 293,08 грн. заборгованості за кредит, 7 717,90 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 9 847,90 грн. пені, витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Приватне підприємство „Укртехімпорт”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 08.08.2005 р. укладений кредитний договір №45, за умовами якого позивач зобов’язався надати відповідачеві грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у розмірі, на строк та на умовах, передбачених даним договором, а відповідач зобов’язався повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої зобов’язання у повному обсязі у строки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору розмір кредитної лінії складає 75 000,00 грн.

Строк користування кредитною лінією встановлений з 08.08.2005 р. до 08.08.2006 р. включно.

Плата за користування кредитною лінією у вигляді процентів становить 17% річних (п. 1.4. договору).

Додатковою угодою від 29.08.2005 р. до кредитного договору розмір кредитної лінії був встановлений сторонами у сумі 110 000,00 грн.

Згідно з умовами додаткової угоди від 25.10.2005 р. до кредитного договору, сторони домовились, що розмір кредитної лінії складає 250 000,000 грн. зі сплатою 20% річних.

З метою забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором, між сторонами укладений договір застави №1, згідно з яким забезпечується виконання відповідачем основного зобов’язання по поверненню позивачеві суми кредиту, сплати процентів за користування ним, неустойки, іншої заборгованості, платежів і санкцій, що передбачені та/або випливають з основного зобов’язання.

Пунктом 4 договору застави передбачено, що на забезпечення виконання відповідачем основного зобов’язання останній передає в заставу належні йому на праві власності товари в обігу, а саме: вугілля згідно з додатком №1, що є невід’ємною частиною договору застави.

На виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 250 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які додані до матеріалів справи.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, наданий позивачем кредит та відсотки за його користування повернув частково. Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем складає: 108 293,08 грн. за кредит та 7 717,90 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку виконання зобов’язання позивачем нарахована пеня у розмірі 9 847,90 грн., передбачена п. 6.1. кредитного договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 14 договору застави позивач має право звернути стягнення на предмет застави, якщо на день, визначений основним зобов’язання, відповідач не поверне позивачеві кредит у повному обсязі та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить неустойку та/або іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов’язання, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов’язання (основного боргу та процентів за ним).

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Укртехімпорт” (м. Київ, вул. Ялтинська, 5-б, ) на користь Акціонерно-комерційного банку „ТАС –Комерцбанк” в особі Кримської філії (м. Сімферополь, пр. Кірова, 74-а, ) 108 293 (сто вісім тисяч двісті дев’яносто три) грн. 08 коп. заборгованості за кредит, 7 717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 90 коп. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 9 847 (дев’ять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 90 коп. пені, 1 258 (одна тисяча двісті п’ятдесят вісім) грн. 59 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, звернувши стягнення на заставлене майно Приватного підприємства „Укртехімпорт” (м. Київ, вул. Ялтинська, 5-б, ) згідно з договором застави №1 від 25.10.2005 р. на загальну суму 127 235 (сто двадцять сім тисяч двісті тридцять п’ять) грн. 47 коп. Видати наказ.

3.          Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерно-комерційного банку „ТАС –Комерцбанк” в особі Кримської філії (м. Сімферополь, пр. Кірова, 74-а, ) надмірно сплачене державне мито у розмірі 1 009 (одна тисяча дев’ять) грн. 64 коп., перераховане платіжним дорученням №605-01 від 04.12.2006 р., яке залишене в матеріалах справи. Видати наказ.

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко