КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007                                                                                           № 22/98

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -        Безуглий К.В.,

від відповідача:          Кучма О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак-Омега"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.08.2007

у справі № 22/98

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодіак-Омега"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта"

про                                                  стягнення 24396,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 22928,57 грн. страхового відшкодування, 331,05 грн. пені, 1 019,58 грн. збитків внаслідок інфляції та 116,84 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2007 у справі № 22/98 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

01.09.2006 між позивачем як страховиком та відповідачем як страхувальником був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 2006/30/16, за яким об’єктом страхування були майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов’язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованим транспортним засобом або застрахованим додатковим обладнанням, зазначеними у пункті 1.1 цього договору.

За договором застрахованим автомобілем є BMW Х3, д.н. АК 7828 АЕ. Страховими ризиками є ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійні явища, пожежа, незаконне заволодіння. Період дії договору в частині зобов’язань страховика - з 12 вересня 2006 року по 11 вересня 2007 року.

20.09.2006 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль BMW Х3, д.н. АК 7828 АЕ зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою ДАІ ОМУ УМВС України в Одеській області від 20.09.2006.

Вартість виконаних ремонтних робіт згідно акту виконаних робіт № 213566 становить 23 043,79 грн.

Позивач звернувся до Одеської обласної дирекції HACK “Оранта” із заявою про страхове відшкодування від 20.09.2006.

Листом від 17.11.2006 № 09-02-07/3495 відповідач відкликав дозвіл на здійснення страхової виплати, а листом від 04.12.2006 № 218 відмовив у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль BMW Х3, д.н. АК 7828 АЕ. Підставою для відкликання дозволу на здійснення страхової виплати була невідповідність посвідчення водія Ігоріса Коласа № KB 009239 вимогам пункту 32 постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами” № 340 від 08.05.1993.

Пунктом 32 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, встановлено, що іноземні посвідчення водія, що відповідають вимогам міжнародної Конвенції про дорожній рух (1968 p.), дійсні на території України тільки у разі керування транспортними засобами при здійсненні туристичних поїздок, міжнародних перевезень вантажів, відряджень строком до одного року. Якщо іноземний громадянин переїжджає для постійного проживання на територію України, його посвідчення водія підлягає заміні відповідно до пункту 27 - 29 після проходження медичного огляду.

Позивач, вважаючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування необґрунтованою, звернувся до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій за прострочення виплати страхового відшкодування.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, мотивуючи тим, що водій Ігоріс Колас, який керував застрахованим автомобілем під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, мав іноземне посвідчення водія, однак позивачем не доведено те, що Ігоріс Колас керував автомобілем BMW Х3, д.н. АК 7828 АЕ, при здійсненні туристичної поїздки, міжнародного перевезення вантажу або ж відрядження строком до одного року, а також позивачем не надано доказів наявності у Ігоріса Коласа належного та дійсного посвідчення водія.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні позову щодо стягнення страхового відшкодування із вказаних підстав, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України “Про страхування” страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов’язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Стаття 26 Закону України “Про страхування” визначає підстави для відмови у страхових виплатах та страховому відшкодуванні. Частиною другою цієї статті визначено можливість передбачати у договорі страхування інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, ніж ті, що встановлені частиною першою цієї ж статті, якщо це не суперечить законодавству України.

Пункт 2.4 договору встановлює виключення зі страхових випадків і обмеження страхування.

Проте, ні ст. 26 Закону України “Про страхування”, ні п. 2.4 договору не містить такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування як невідповідність посвідчення водія вимогам постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами” № 340 від 08.05.1993.

При цьому, положеннями п.п. 1 п. 2.4.2.3 договору передбачено, що не вважається страховим випадком факт пошкодження, знищення чи втрати застрахованого транспортного засобу внаслідок керування застрахованим транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, водій Ігоріс Колас, який керував застрахованим автомобілем під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, мав посвідчення водія (іноземне) відповідної категорії, що відповідає міжнародній Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, а, отже, і мав право на керування транспортним засобом відповідно до п. 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про правомірну відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування у зв’язку з тим, що пошкодження транспортному засобу були завдані внаслідок керування цим транспортним засобом особою, яка не мала належного посвідчення водія є помилковим.

Посилання відповідача на невідповідність подорожнього листа службового легкового автомобіля № 4/30/09/2006 від 01-30.09.2006 типовій формі № 3 “Подорожній лист службового легкового автомобіля” та Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 17.02.1998 № 74, не може бути прийнято до уваги, так як абзац другий п. 2.1 зазначеної Інструкції передбачає оформлення подорожнього листа на більший строк, ніж один день у випадках транспортного обслуговування у міжміському сполученні понад одну добу відповідно до наказу чи розпорядження перевізника. Крім того, зазначена обставина (неналежне оформлення подорожнього листа) не вказана у договорі як підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 22 928,57 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов’язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 2.9.4.2 договору при несвоєчасній виплаті страхового відшкодування страховик сплачує пеню за кожний день затримки у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхової виплати, належної до сплати.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, задоволенню підлягають також і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 331,05 грн. пені, 1 019,58 грн. інфляційних втрат та 116,84 грн. 3% річних.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Зодіак-Омега” підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2007 у справі № 22/98 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 49, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Зодіак-Омега” задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2007 у справі № 22/98 скасувати.

3.          Позов задовольнити повністю.

4.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії “Оранта” (01015, м. Київ, вул. Січневого повстання, 34-в, р/р 6962 в ОПЕРУ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 300023, код 00034186), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Зодіак-Омега” (98613, АР Крим, м. Ялта, вул. Морська, буд. 3-А, р/р 01 в АБ “Південний”, МФО 384522, код 22280572) 22 928,57 грн. страхового відшкодування, 331,05 грн. пені, 1 019,58 грн. інфляційних втрат та 116,84 грн. 3 % річних, 244,00 грн. відшкодування витрат за подання позову, 118 грн. відшкодування витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг, 121,98 грн. відшкодування витрат за подання апеляційної скарги.

5.          Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6.          Матеріали справи № 22/98 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

09.10.07 (відправлено)