ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ                РІШЕННЯ
"10" вересня 2007 р.                                                            Справа №  10/3747
Господарський суд Черкаської області в особі судді Шумка В.В.,  при секретарі судового засідання Рикуновій Л.М., за участю представників сторін:
позивача –Бунякіна М.М. –за довіреністю,
відповідача –Руденка С.А. –за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом
комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго"
до споживчого товариства «Будгарант-2000»
У засіданні суду оголошувалася перерва.
Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивачем невірно проведено розрахунок суми основного боргу, а як наслідок сум пені, інфляційних та річних.
Крім того відповідач подав клопотання про зменшення, як виняток, розміру  пені за несвоєчасну сплату за теплову енергію.
Встановивши на підставі поданих суду доказів обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких мотивів.
Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на  які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Це підтверджено поданими суду доказами –копіями договору № 410 на постачання теплової енергії, укладеного сторонами 15.10.2005 р., розрахунком боргу, іншими матеріалами справи, та не спростовано відповідачем.
Твердження відповідача про те, що позивачем неправильно проведено розрахунок суми боргу не відповідає дійсності, так як позивачем в судовому засіданні доведено, що тарифи для розрахунку ним застосовані вірно.
Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 625 ГПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора  зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі цього положення позивачем нараховано та підлягає стягненню 625,52 грн. боргу , що виник внаслідок інфляції, 274,83 грн. –3% річних за час прострочення виконання грошового зобов’язання.
Однак, враховуючи характер діяльності відповідача, яка полягає у забезпеченні теплопостачання будівництва, яке здійснюється за дольовою участю громадян-членів товариства, відсутність вини відповідача у виникненні боргу, а також те, що негативні наслідки неналежного виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати теплопостачання, у значній мірі компенсуються стягненням з відповідача збитків від  інфляції та річних, суд, керуючись наданим йому  ст. 83  ГПК України правом, вважає за можливе, як виняток, зменшити пеню, і стягти її з відповідача в розмірі 5000,00 грн.
Спір виник з вини відповідача, тому згідно з ст. 49 ГПК України, судові  витрати покладаються на нього.
Враховуючи викладене,  керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –
Позов задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Суддя                                                                                                    В.В. Шумко