КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2007                                                                                           № 7/365

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківська районна у м. Києві рада

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.06.2007

у справі № 7/365

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Візаві ЛТД"

до                                                   Шевченківська районна у м. Києві рада

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сузір"я сім"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання договору оренди укладеним та визнання недійсними рузультатівконкурсу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.06.2007 року № 7365позов ТОВ „Візаві лтд” до Шевченківської райради, ТОВ  „Сузір’я сім” про визнання договору оренди укладеним та визнання недійсними результатів конкурсу задоволений, зустрічний позов  про витребування майна із чужого незаконного володіння та зобов’язання позивача передати майно за актом приймання-передачі залишений без задоволення.

Не погоджуючись з  рішенням, відповідач 1  звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм  процесуального і матеріального права, просить  його  скасувати  і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні  первісного позову та задоволенні зустрічного.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з’явився, з довідки відділення поштового зв’язку за адресою, що є у матеріалах справи ТОВ „ Сузір’я сім”  не знаходиться,  враховуючи що сторони про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність  відповідача 2.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов  наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 22.02.2006 позивач та відповідач 1 уклали договір № 11981, за умовами якого на підставі розпорядження відповідач передав, а позивач прийняв в оренду не житлове приміщення по вул.. Рейтарської 2113 літера А кв. 15 м. Києва, площею 34,1 кв.м.. Строк оренди встановлений до 31.01.2007р.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

08.11.2006 позивач звернувся з листом № 431 про продовження договору оренди нежитлового приміщення.

25.12.2006 Шевченківська райрада розпорядженням № 190  пунктом 2 і  в тому числі  п. 2.6 продовжила оренду нежитлового приміщення шляхом переукладання договору оренди, зокрема з позивачем, строком з 01.02.2007 по 31.01.2008р.р., на третю особу – управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва покладення укладання договорів оренди на термін згідно даного розпорядження, а орендарі зобов’язані  укласти договори оренди протягом 30 днів з дати видання розпорядження.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 20.04.2007 року № 463 жиле приміщення - квартира № 15 в будинку №21/13 по вул.Рейтарській в м.Києві переведене у нежиле. Взято до відома, що орендар ТОВ „Візаві Лтд” сплатив інвестиційний пайовий внесок в розвиток соціальної інфраструктури м.Києва.

Однак, розпорядженням Шевченківська районна у місті Києві рада виставила вказане приміщення для проведення конкурсу на право оренди 27.04.2007, за результатами якого переможцем виявивився відповідач -2 - ТОВ „Сузір'я сім”.

Відповідно до ст. 777 ЦК України та статті 285 ГК України  встановлено, що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Таким чином, господарський суд задовольнив позовні вимоги за первісним позовом.

Заперечуючи проти рішення відповідач 1 наполягає на тому, що позивач безпідставно користується приміщенням, оскільки  його було попереджено про те, що продовжуватися термін договору не буде, за тендерним конкурсом право на оренду належить відповідачу 2, таким чином рішення господарського суду  порушує права відповідача 1 як власника приміщення.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Згідно з п.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Заява відповідача 1 ( а.с.82) про те, що термін дії на наступний строк продовжуватися не буде, суд не приймає до уваги, оскільки п. 3 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” містить припис, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов’язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Пункт 4.4 договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, містить аналогічне положення, в силу якого, після закінчення дії договору орендар має переважне право перед третіми особами на продовження договору. Жодного доказу неналежного використання предмету оренди з боку позивача не надано. Навпаки, у листопаді 2006, ще до спливу терміну дії договору, позивач повідомив про намір подальшого використання приміщення, перераховував відповідачу та третій особі внески, що підтверджується матеріалами справи, після закінчення терміну дії договору позивач продовжував сплачувати орендні платежі, а відповідач приймати їх. Крім того, ( а.с.87) відповідач у своєму листи вказує позивача як орендаря спірного приміщення.

Щодо тверджень про те, що позивач в 30-ти денний термін не надав проект нового договору згідно розпорядження тим самим позбавив себе права на укладання договору на новий термін, то колегія суддів звертає увагу  відповідача 1 на  первісний договір оренди, який був розроблений саме ним, крім того, в зв’язку з тим, що розмір орендної плати розраховується орендодавцем, то без вказання суми орендних платежів позивач не мав можливості скласти проект договору як того вимагає ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, так як дана умова є істотною. Враховуючи вище викладене, суд вважає твердження відповідача 1 про те, що суму орендних платежів можна було у договорі не вказувати, а оформити додатком до договору - безпідставними. Згідно пункту 10.1 діючого Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженому рішенням Київради від 28 вересня 2006 р. N 34/91 підставою для укладення основного договору оренди майна є рішення Київради. А відповідно до пункту 10.2 зазначеного Порядку Орендодавець готує проект основного договору та з урахуванням істотних умов, визначених відповідним рішенням Київради, направляє його орендарю. Всупереч вимогам вказаного нормативного акту відповідач не направив позивачу проект договору оренди, ігнорував положення закону, який захищає інтереси добросовісного орендаря.

Суд звертає увагу апелянта на те, що п.8.3 договору оренди  3 11981 від 22.02.06 містить положення що, продовження строку дії договору оренди на об’єкт оренди можливе лише у разі видання нових розпорядчих документів(розпорядження), тобто в порядку укладання нового договору. Розпорядження у даному випадку  прийнято було, таким чином колегія суддів углядає невиконання розпорядження № 190 від 25.12.06р., щодо укладання договору оренди з позивачем на новий строк.

Суд не знайшов доказів порушення права відповідача 1 як власника приміщення щодо володіння, користування і розпорядження, так як ст. 23 цього Закону вказує, що передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно. Відповідач 1 не використовує  майно на власні потреби, тому  його права не порушені.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що  апеляційна  скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Шевченківської районної у м. Києві ради залишитибез задоволення, рішення господарського суду  м. Києва  від  25.06.2007 року по справі №  7365 без змін.

2.          Матеріали справи повернути господарському суду  м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

24.09.07 (відправлено)