СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

26 липня 2007 року
Справа № 2-25/1790-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Гогуа Оксана Костянтинівна, довіреність №  503/13-13-18 від 11.06.2007 - Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі";

представник відповідача - не з'явився - Управління охорони здоров'я Керченської міської ради;

розглянувши апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 14.05.2007 у справі № 2-25/1790-2007,

за позовом           Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" (вул. Години, 2в, Керч, 98303)

до           Управління охорони здоров'я Керченської міської ради (вул. Кірова, 17, Керч, 98300)

про стягнення 122987,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача - Управління охорони здоров'я, в якому просить стягнути заборгованість у сумі 122987,11грн., державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивачем уточнювались позовні вимоги, а саме він просив стягнути з відповідача заборгованість саме по договорах № 724 від 25.03.2002 та № 725 від 26.03.2002. Крім того зазначалось, що оскільки відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості на суму 23880,51грн., сума, яка підлягає стягненню, становить 99106,60грн.

Ухвалами господарського суду від 26.02.2007 та від 15.03.2007 на позивача було покладене зобов'язання представити суду докази оплати відповідачем заборгованості саме по договорах № 724 від 25.03.2002 та № 724 від 26.03.2002.

Також сторони були зобов'язані скласти та надати суду акт звірки розрахунків щодо створеної заборгованості.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2007 у справі №2-25/1790-2007 (суддя О.Ю. Копилова) позов Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" до Управління охорони здоров'я Керченської міської ради про стягнення 122987,11грн., було залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду скасувати.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвалу господарським судом винесено при порушенні норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що ухвала господарського суду підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу було прийнято у відсутність позивача. В ухвалі вказано, що позивач не надав суду витребувані докази без поважних причин, явку представника не забезпечив, що перешкоджає розгляду справи по суті.

Однак, відповідно до Роз'ясненнь   Вищого   Господарського   суду   № 02-5/612 від 23.08.1994 "Про деякі   питання   практики   застосування  статті 80 та статті 81 Господарського процесуального кодексу України" пункту 7, при     вирішенні питання щодо залишення  позову без розгляду перш ніж     застосувати відповідну процесуальну норму, господарський суд зобов'язаний з'ясувати    причини    невиконання     його    вимог    позивачем   і об'єктивно    оцінити  їх поважність .

Крім  того,  стаття 4-7 Господарського процесуального кодексу України    вказує  на те,   що   судове   рішення   приймається   суддею   за    результатами   обговорення усіх обставин справи.

Також Роз'яснення Вищого господарського суду № 02-5/422 від 10.12.1996 "Про судове рішення" вказує на те, що рішення з господарського спору, у відповідності зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами    матеріального і процесуального права, з достовірністю встановленими     господарським   судом .

Отже на думку судової колегії, господарський суд міг розглянути вказану справу за наявними матеріалами, без присутності представника позивача.

На підставі викладеного,  апеляційна інстанція вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2007 у справі № 2-25/1790-2007 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

О.А. Щепанська