ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.

№ 10/219-4326

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Кота О.В.,

суддів:
Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрест"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р.

та рішення
господарського суду Тернопільської області від 25.01.2007р.

у справі
№10/219-4326

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрест"

до
1)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд"
2)          Теребовлянського бюро технічної інвентаризації

про
визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу від 01.12.2003р. та його додатком №1, укладеного між ТОВ "Євротрест" та ТОВ "Теребовлярембуд", скасування державної реєстрації об’єктів нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд", що зареєстровані за ним на підставі цього договору,

за участю представників:

-          позивача: не з'явились;

-          відповідача1: не з'явились;

-          відповідача2: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротрест" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" про визнання недійсним з моменту укладання договору купівлі - продажу від 01.12.2003р. та його додатку №1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд", скасування державної реєстрації об'єктів нерухомого майна за товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд", що зареєстровані за ним на підставі цього договору.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23.11.2006р. у даній справі залучено до участі у справі у якості відповідача-2 Теребовлянське бюро технічної інвентаризації.

У січні 2007р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить Договір купівлі-продажу від 01.12.2003р. та його додаток №1 стосовно столярної майстерні вартістю 3433,1грн., пилорами будівлі вартістю 2981,03грн., цементного складу (1/4%) вартістю 879,7грн., шафи силової стол. цеху вартістю 21,1грн., станка рефсмусного СРБ-7 вартістю 25,13грн., пилорами Р-65 вартістю 75,39грн., станка комбунованого д/о вартістю 40,21грн., бетонозмішувача вартістю 50,26грн., станка шліфувального вартістю 25,13грн., станка стругального СР-3 вартістю 40,21грн., станка фуговального вартістю 50,26грн., станка фрезерного ФСШ-1 вартістю 35,18грн., станка строгального вартістю 5,03грн., укладеного в м. Тернополі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" визнати недійсним з моменту його укладання та скасувати державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд", що були зареєстровані за ним на підставі вищевказаного договору та зобов'язати Теребовлянське БТІ виключити їх з державного реєстру.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.01.2007р. у справі №10/219-4326 (суддя Півторак М.Є.) в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. у справі №10/219-4326 (колегія суддів у складі головуючого судді Новосад Д., суддів Михалюк О., Мельник Г.) рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2007р. у справі №10/219-4326 залишено без змін, в задоволенні апеляційної скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротрест" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов скаржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" надало суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.12.2003р. між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу майна (найменування майна передбачене додатком №1), вартістю 7661,73грн., оплата якого, згідно п.2.1 договору, здійснюється покупцем -Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" протягом 10 днів від дати підписання договору, після чого, як погоджено у п.2.3 договору, продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротрест" протягом 10 днів з моменту поступлення коштів на його розрахунковий рахунок, на підставі Акту прийому-передачі, підписаного кожною стороною, передає у власність покупця фактично оплачене майно.

Залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції мотивував правильним встановленням місцевим господарським судом факту укладення вказаного договору від імені позивача його генеральним директором - Літвіцьким І.С., обґрунтованим застосуванням місцевим господарським судом при вирішенні спору ст.ст.151, 161, 214 ЦК УРСР, якими встановлено поняття зобов'язання та обов'язок належного його виконання; вірною оцінкою платіжного доручення №119 від 19.12.2003р., яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" перерахувало на рахунок позивача 7661,73грн., як такого, що відповідає вимогам належності його як доказу виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу від 01.12.03р., оскільки, сума перерахованих цим платіжним дорученням коштів відповідає вартості майна, визначеного у п.1.3 оспорюваного Договору купівлі-продажу від 01.12.03р. Крім того, як зазначено в оскаржуваному рішенні, та підтверджено представником відповідача-1 в судовому засіданні апеляційного суду, між позивачем та відповідачем у справі протягом 2003 року інших договірних відносин не існувало, а при розгляді апеляційної скарги, скаржник не надав доказів, що в спірний період між сторонами існували будь-які інші відносини, а також не довів документально, за якими з таких відносин було здійснено перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" суми 7661,73грн. платіжним дорученням №119 від 19.12.03р.

При вирішенні спору між сторонами суд першої інстанції вірно застосував ч.1 ст.216 ЦК УРСР, у відповідності до якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що і мало місце у зв'язку з належним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Теребовлярембуд" зобов'язань за договором від 01.12.03р.

Апеляційний господарський суд вірно погодився з судом першої інстанції щодо застосування ст.ст.59, 62 Закону України "Про господарські товариства", ст.20 Закону України "Про власність", ст.ст.29, 64, 69 ЦК УРСР, аналізу п.п.8.1, 8.6, 8.18 Статуту позивача, та дійшов обґрунтованого висновку, що згідно довіреності від 18.12.02р. та доручення №1/23 від 23.08.02р., виданих засновниками ТОВ «Євротрест»генеральному директору цього товариства Літвіцькому І.С., який, укладаючи від імені позивача оспорюваний договір, діяв в межах своїх повноважень.

Крім того, статутом позивача не встановлені обмеження щодо прийняття загальними зборами Товариства рішень відносно відчуження майна.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що позивач прийняв до виконання укладений сторонами договір купівлі-продажу від 01.12.03р., отримавши кошти за цим договором, доказів їх повернення в порушення статей 33, 34 ГПК України судам не надав, у зв’язку з чим, господарський суд вірно зазначив, що схвалення угоди особою, яку представляють, згідно ст.63 ЦК УРСР, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2007р. у справі №10/219-4326 відсутні, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрест" задоволенню не підлягає.

Інші доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрест" в касаційній скарзі, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрест" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2007р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2007р. у справі №10/219-4326 залишити без змін.

Головуючий
О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук