донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.07.2007 р.                                                                            справа №36/140

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Мирошниченка  С.В.

суддів
Скакуна  О.А. , Колядко  Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача:
Яворський А.М. - за довір.,

від відповідача:
Ільїн Д.В. - за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Підприємства з іноземними інвестиціями автомобільне товариство "Автоінвестстрой-Донецьк" м.Донецьк

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
04.04.2007 року

по справі
№36/140

за позовом
Приватного підприємства "Рекламно-інформаційне агенство" "Гольфстрим"м.Донецьк

до
Підприємства з іноземними інвестиціями автомобільне товариство "Автоінвестстрой-Донецьк" м.Донецьк

про
стягнення неустойки у розмірі 37 560 грн., збитків у розмірі 57 670 грн. та  40 800 грн.

Підприємство з іноземними інвестиціями автомобільне товариство "Автоінвестстрой-Донецьк" м. Донецьк подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2007р. по справі № 36/140.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Приходько І.В.) позов Приватного підприємства "Рекламно-інформаційне агенство" Гольфстрим" м. Донецьк до Підприємства з іноземними інвестиціями автомобільне  товариство "Автоінвестстрой-Донецьк м. Донецьк про стягнення неустойки у розмірі 37 560 грн., збитків у розмірі 57 670 грн. та  40 800 грн.  частково задовольнив.

Відповідач вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що не відповідає чинного законодавства.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області  від 19.07.2006р., залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2006р., позовні вимоги були задоволені частково з відповідача по справі, Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільного товариства “Автоінвестстрой-Донецьк” на користь позивача, Приватного підприємства “Рекламно-Інформаційного агентства “Гольфстрим”   були призначені до стягнення збитки в розмірі 33 514 грн. 22 коп., неустойку в сумі 32 865 грн., не отриманий прибуток в сумі 57 670 грн., в іншій частині позову було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.12.2006р. скасовано рішення господарського суду Донецької області від 19.07.2006р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2006р. та справу №36/140 направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

09.02.2006р. сторони уклали договір купівлі-продажу № 11, відповідно до якого відповідач зобов"язався передати позивачу 10 автомобілів рекламних 2784F на шасі ГАЗ-3302-1014. Відповідно до п. 2.2.1. договору покупець протягом одного робочого дня з моменту підписання договору перераховує продавцю аванс в розмірі 30% загальної вартості товару в сумі 234,750 грн. Це було зроблено позивачем платіжним дорученням № 1457 від 13.02.2006р. ( а.с. 18 т. 1).

Відповідно до п. 2.6. договору продавець поставляє товар на свій склад  до 31 березня 2006р. Далі продавець відвантажує товар покупцю протягом 5 банківських днів з моменту поставки його на склад, але не раніше отримання оплати від покупця.

Як свідчать матеріали справи, відповідач виконав зобов"язання частково-поставив тільки  6 автомобілів. 4 автомобіля своєчасно на склад продавця, а далі-покупцю, поставлені не були. Тобто відповідач порушив умови договору.

Позивач 24.03.2006р. уклав з ТОВ "ТаВи" договір № 07-01 БД про надання послуг по розміщенню реклами на рекламно-транспортному засобу типа 27840F на шасі ГАЗ-3302-1014. Відповідно п.п. 1.2., 1.3., цього договору кількість автомобілів повинна складати 10 одиниць, а строк експонування - з 01.04.2006р. по 28.04.2006р. Оскільки 4 автомобіля відповідачем поставлені своєчасно не були, позивач вважає, що йому завдані збитки у вигляді не отриманого прибутку, на який він розраховував в разі належного виконання відповідачем свого обов"язку. Відповідно розрахункам цієї суми ( а.с. 90 т.1) валовий прибуток за використання 4 автомобілів складає 57,670 грн. (вартість експонування одного автомобіля за договором * 4, від якої віднімають втрати на експлуатацію  автомобілів).

Відповідно до ст. 224, 225 ГК України під збитками розуміються, в тому числі, не одержані стороною доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов"язання другою стороною. В даному випадку факт порушення зобов"язання відповідачем доведений матеріалами справи. Таким чином, господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку, що позивач зазнав збитків,  у вигляді не отриманих доходів ( вартість експонування 4 автомобілів - витрати з їх експлуатації) в сумі 57,670 грн.

Відповідач в засіданні апеляційного суду заявив, що позивач придбав у нього раніше 10 аналогічних автомобілів тієї ж модифікації, тому він (позивач) мав можливість, у разі невиконання  умов договору  купівлі-продажу, направити ці автомобілі на виконання умов договору з ТОВ "ТаВи". Позивач  проти цього заперечив, пояснивши при цьому, що автомобілі, які він придбав раніше, були використані майже у ці ж строки за іншим договором № 05-03БД від 01.03.2006р., укладеним з ТОВ "Рекламна агенція" Бордо" ( а.с. 28-34 т.2).

Позивач наполягає також на стягненні збитків, які він зазнав у вигляді матеріальних витрат, які винними відповідно до п. 9.6. договору № 07-01 БД від 24.03.2006р. в сумі 40,800 грн. Внаслідок прострочення поставки 4 автомобілів відповідачем, позивач порушив свої зобов"язання за договором з ТОВ "ТоВи". Договір № 07-01 встановлює, що сторона, яка надає автомобілі для експонування, допустить прострочку,  вона сплачує штраф в розмірі 50% ціни експонування . Сума штрафу складає 40,800 грн. Факт сплати позивачем штрафу підтверджується платіжним дорученням № 2115 від 11.05.2006р. ( а.с. 75 т.1).  Договір купівлі-продажу передбачає  в п. 2.2.2., що після отримання від відповідача повідомлення про надходження на склад автомобілів, позивач сплачує вартість автомобілів, при цьому оплата здійснюється протягом 2-х  робочих днів з моменту отримання повідомлення.

Передача товару покупцю здійснюється протягом 5-и  банківських днів з моменту поставки товару на склад продавця, але не раніше повної оплати. Відповідач не надав доказів надсилання відповідачем такого повідомлення про надходження товару на його склад. За таких обставин ця вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає  задоволенню.

Позивач заявив позов про стягнення неустойки у розмірі 37 560 грн., яка передбачена п. 3.1. договору купівлі-продажу.  Умовами  договору   (п.3.1.) сторони  передбачили відповідальність за  прострочення  поставки   товару  у  розмірі  0,3 %  від  вартості  несвоєчасно  поставленого  товару.

Перевіривши  розрахунок  наданий  позивачем  та докази,  на  які  посилався  позивач,  суд  встановив,  що відповідно  до пункту  2.6.  договору  купівлі-продажу   продавець  зобов’язався  поставити  товар  на  свій  склад  до  31.03.2006 р. Відповідно  до  актів приймання-передачі, підписаних  ТОВ “АИС-моторс”  та   відповідачем,  останній  отримав  4 автомобілі  18.04.2006р. Як  убачається з  накладної  № 604-А  покупець (позивач по  справі)  отримав  від  продавця  (відповідача  по  справі)  4 автомобілі  11.05.2006 р.

Таким  чином, суд  встановив  прострочку  виконання  зобов’язань  по  строкам  поставки  товару.

В  той же  час,  суд  враховує  положення  пункту  2.6.  договору  купівлі-продажу,  якими  визначено,  що  продавець   передає  (відвантажує)  товар  покупцю  протягом п’яти  банківських  днів  з  моменту  поставки  товару  на  склад.

На  підставі  викладеного,  суд  вважає, що  порушення строків поставки  товару  відбулось  з  06.04.2006 р.

Судом  не  приймаються  до  уваги посилання   відповідача  на  оплату  позивачем  4-х  автомобілів   лише  10.05.2006 р. та   положення пункту  2.6.  договору  купівлі-продажу,   якими  визначено,  що поставка  товару  здійснюється  не  раніше  настання повної  оплати  вартості  товару,  оскільки  відповідно  до пункту  2.6.  договору  купівлі-продажу   продавець  зобов’язався  поставити  товар  на  свій  склад  до  31.03.2006 р.

Крім  того,  порушення  строків  поставки   4-х  автомобілів  АТ “Автоінвестстрой-Донецьк”  підтверджується   митною  декларацією, з якої вбачається, що автомобілі вантажні, нові, призначені для транспортування рекламних щитів у кількості 4 шт. пройшли митний контроль 18.04.2006 р.

Що  стосується  заперечень  відповідача про  наявність  повідомлення  № 07 И/06  від 27.04.206 р.,  то  суд  вважає  їх  такими,   що  не можуть  бути  прийняті  як  докази  по  справі,  оскільки,   відповідач  не  надав  до  суду  будь-яких  доказів  того,  що  вказане  повідомлення було  фактично  направлено  на  адресу  позивача.

Враховуючи  викладене,  суд  вважає,  що  позовні  вимоги  щодо стягнення  неустойки  підлягають  частковому  задоволенню, оскільки  право   вимоги   виникло  у позивача   згідно п. 2.6 договору  не  з  01.04.2006  р.,  а з 06.04.2006 р.

Таким  чином, вимоги позивача підлягають   частковому  задоволенню  в   сумі          32 865грн.  із розрахунку 78 250 грн. х 4 х 0,3% / 10 х 35 днів = 32 865 грн.).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд залишає рішення господарського суду без змін.

Керуючись ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2007р. по справі № 36/140 - без змін.

Головуючий          С.В.  Мирошниченко

Судді:          О.А.  Скакун

Т.М.  Колядко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 госп. суду