ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"14" серпня 2007 р.
Справа №     А18/301-07

м. Київ, вул.
Комінтерну, 16

(зал судових
засідань №  205)

Господарський суд Київської області
у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі   розглянувши матеріали адміністративної
справи

за позовом  Суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

до  Державної податкової інспекції в м. Ірпінь

про      визнання нечинним рішення

За участю представників:

Позивач -  ОСОБА_1

Відповідач -  Богатирьова Т.Р.

Суть спору:

До господарського суду  Київської області  надійшов адміністративний позов  суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи - ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної податкової інспекції
(далі - відповідач)  про визнання
нечинним та скасування рішення ДПІ в м.Ірпені НОМЕР_1 від 16.03.2007 року про
застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Провадження в адміністративній
справі було відкрите відповідно до ухвали від
05.07.2007 року.

В ході розгляду спору позивач  підтримав позовні вимоги  в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог
посилається на протиправність висновків перевіряючи.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечував та подав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи,
оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що
знаходяться у матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

В період з 14.02.2007 року по
20.02.2007 року працівником ДПІ в м.Ірпінь була проведена  перевірка суб'єкта господарської діяльності -
фізичної особи позивача ОСОБА_1. щодо дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2003 року по 30.09.2006 року.

За результатами  перевірки був складений акт  НОМЕР_2
від 24.02.2007 року.

За результатами  виявлених в ході перевірки порушень  було винесене
податкове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1
від 16.03.2007 р. на суму 12550 грн.

Позивач, не погоджуючись  з висновками контролюючого органу звернувся
до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з
вимогою про  визнання нечинним спірного
податкового рішення.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що вказаний у рішенні акт перевірки не існує і за участю позивача не
складався, не ознайомлювався та не підписувався.

Позивач оскаржував спірне податкове
рішення  в адміністративному порядку,
шляхом подання скарги  НОМЕР_9 від 19
березня 2007 р оку до ДПА в Київській області.

Позивач стверджує, що  отримав лист-рішення НОМЕР_3 від 05.04.07,
проте що державна податкова адміністрація київської області продовжує строки
розгляду скарги до 12.05.2007 року, до
вказаної дати не одержав результатів розгляду скарги, тому вважає скаргу
повністю задоволеною на його  з
14.05.2007 року у відповідності до ст. 11 Наказу № 29 11.12.96 «Про затвердження
Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними
податковими адміністраціями».

Також позивач повідомив, що
15.05.2007   року   отримав
лист-рішення   з  Державної податкової     адміністрації     Київської     області         НОМЕР_4     від 11.05.07року про те що ДПА Київської
області дослідивши акт перевірки НОМЕР_5
від     24.02.2007     року
відмовляє   в задоволені скарги.

В ході розгляду спору судом
встановлено, що спірною податковою перевіркою встановлено порушення п.1, ст.3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі - Закон №265), а саме: СПД -
ФО ОСОБА_1. в перевірясмому періоді надавались послуги населенню по перевезенню
вантажів, розрахунок, за які проводився без застосування реєстратора
розрахункових операцій на загальну суму 2510,00 грн., які згідно Закону України
«Про ліцензування певних видів господарської діяльності»(далі Закон - №
1775-ІІІ) підлягають ліцензуванню.

У періоді з 01.10.2003 по
30.09.2006 року згідно з документами наданими для перевірки, встановлено, що
діяльність здійснювалась без отримання ліцензії, чим порушено п. 34 ст. 9
Закону - № 1775-ІІІ, ліцензійні умови провадження господарської діяльності з
надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, затверджених
спільним наказом Держпідприємництва та Міністерства транспорту України віл
18.12.1993 року № 136/985, та ст.ст. 9, 39 Закону України «Про автомобільний
транспорт»№ 2344-ІП із змінами та доповненнями. Щодо виявленого факту порушення
СГІД-ФО ОСОБА_1. надані пояснення.

За результатами перевірки до
підприємця ОСОБА_1. за не проведення розрахункових операцій через реєстратор
розрахункових операцій ДПІ в м. Ірпені згідно п. 1 ст. 17 Закону № 265
застосовано штрафну (фінансову) санкцію НОМЕР_6 від 06.03.2007 року, у
п'ятикратному розміру вартості наданих послуг , тобто 2510 грн. х 5 -12550грн.

В рішенні від 06.03.2007 року
НОМЕР_1 позивачем при посиланні на акт перевірки було зроблено помилку в номері
акту: замість НОМЕР_7 було надруковано НОМЕР_8, що не є підставою для
скасування рішення ДПІ в м. Ірпені.

Також Ірпінська ОДПІ повідомляє, що
позивачем була подана скарга на рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій НОМЕР_1 від 06.03.2007 року НОМЕР_9 від 19.03.2007 року до ДПА в
Київській області, після розгляду якої було винесено рішення про залишення
рішення буз змін, а скарги без задоволення.

Доказом того, що оспорюване рішення
було винесено на законних підставах, є декларації про доходи за відповідні
періоди, які брались до уваги при проведенні перевірки та написанні акту.

В поясненні до акту перевірки
позивач пояснює, що у зв'язку із змінами в законодавстві він допустив дане
порушення, але не знання закону не звільняє від відповідальності.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Закону
№ 265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції
в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки
(надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових
книжок, видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції;

Згідно п.1 ст.17 даного Закону
України до суб'єктів підприємницької діяльності у разі непроведення
розрахункової операції через РРО застосовуються (штрафні) фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач довів суду правомірність
своїх висновків та застосування відповідальності, в той час, як позивач позовні
вимоги по суті не обґрунтував.

Враховуючи зазначене вище, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги
позивачем не доведені та не обґрунтовані,  відповідачем
спростовані, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 163
Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними
положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про
апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя