ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 вересня 2007 р.

№ 40/171-07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши касаційну скаргу

ПП "Трембіта"

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2007 р.

у справі

№40/171-07

господарського суду

Харківської області

за позовом

ВАТ "Хутро"

до відповідача-1:

ПП ОСОБА_1;

до відповідача-2:

ПП "Трембіта";

про

стягнення 111 004,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга ПП
"Трембіта" на постанову Харківського апеляційного господарського суду
від 02.07.2007 р. у справі №40/171-07 не може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В порушення вимог ч. 3 ст. 111 ГПК
України, згідно з якою касаційна скарга підписується особою, яка подала
касаційну скаргу або її уповноваженим представником, на касаційній скарзі
відсутній підпис директора ПП "Трембіта", що підтверджено актом
Харківського апеляційного господарського суду від 10.08.2007 р. №116, згідно з
яким при розкриванні поштового відправлення з касаційною скаргою б/д б/н по
справі №40/171-07, яка надійшла від ПП "Трембіта", Павлоград,
виявилась відсутність підпису заявника касаційної скарги директора ОСОБА_2

Заявником не подано доказів сплати
державного мита у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 46
Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход
державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.
Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”.

Верховною Радою України прийнято
Закон України від 25.03.2005 р. №2505-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України", яким, зокрема, внесено зміни до Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. №7-93. Названий Закон набрав
чинності з 31.03.2005 р.

Підпунктом “а” п. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” встановлено ставку державного
мита із заяв майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше
6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102,00 грн.) і не більше 1500
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із заяв майнового характеру (25500
грн.).

Згідно з підпунктом “г” цього ж
пункту встановлено ставку державного мита із касаційних  скарг на рішення та постанови у розмірі 50
відсотків ставки,  що підлягає сплаті у
разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів
майнового характеру -50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Із доданої до матеріалів касаційної
скарги квитанції ВАТ КБ "Надра" від 01.08.2007 р. №К33/1/26
вбачається, що відповідачем сплачено лише 552,00 грн. державного мита,
тобто у розмірі меншому, ніж встановлений законодавством України за розгляд
касаційної скарги на постанову апеляційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга
ПП "Трембіта" підлягає поверненню відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1
ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення обставин, зазначених
у п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу
України, скаржник має право повторно подати касаційну скаргу в
загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
86, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ПП
"Трембіта" на постанову Харківського апеляційного господарського суду
від 02.07.2007 р. у справі №40/171-07 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий
К.Грейц

Судді:
О.Глос

С.Бакуліна