ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" серпня 2007 р.

12:30

Справа №  10/283/07

Позивач: Прокурор Первомайської
міжрайонної прокуратури Миколаївської області (55200, м.Первомайськ,
вул.К.Маркса, 16) в інтересах держави в особі Первомайського міськрайонного
центру зайнятості (55200, м.Первомайськ, вул.Шевченко, 18)

Відповідач:
Болеславчицька сільська рада Миколаївської області (Миколаївська область,
Первомайський район, с.Болеславчик)

Про:
стягнення 658, 11 грн.

Суддя
Горобченко Д.М.

при секретарі
судового засідання Міщенко З.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача: Шалар О.І., дов. № 07-1840 від 26.09.2005р.

Від
відповідача: не з'явився.

В
засіданні приймає участь: Волкожа С.В., прокурор.

СУТЬ СПОРУ: стягнення
заборгованості по 658, 11 грн.

Прокурор та позивач позовні вимоги
підтримують.

Відповідач відзив на позовну заяву
та заперечень проти позову не надав, свого представника у судове засідання не
направив. У наданому суду клопотанні № 117 від 20.08.2007р. просить розглянути
справи за його відсутності.

Суд вважає, що справа може бути
розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність
повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не
перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши доповідь прокурора,
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, - суд           в с т а н о в и в:

Згідно з п.3 ст.17 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”
від 02.03.2000 № 1533-ІІІ роботодавці та застраховані особи повинні сплачувати
страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків
коштів на оплату праці, у розмірі встановленому Законом України “Про розмір
внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального
страхування”.

Пунктом 3 ст. 35 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”
від 02.03.2000 № 1533-ІІІ встановлено, що у разі недостовірності даних про
середньомісячну заробітну плату безробітного, роботодавець добровільно чи на
підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Згідно п. 2.1. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у т.ч. одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької діяльності № 307 від 20.11.2000р., затвердженого
наказом Мінпраці та соцполітики України, застрахованим особам, які втратили
роботу та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески, допомога по безробіттю визначається у
відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу) залежно від страхового
стажу. Середня заробітна плата (доход) визначається відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою
КМУ від 26.09.2001р. № 1266.

В результаті надання відповідачем
недостовірних довідок про середньомісячну заробітну плату працівників, було
виявлено недоплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 на суму 658, 11 грн., яку
позивач додатково сплатив вказаній особі.

На момент розгляду справи
відповідач заборгованість у сумі 658, 11 грн. позивачеві не відшкодував.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 87, 162-163, 167,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

1.    Позов задовольнити.

2.
Стягнути з Болеславчицької сільської ради Миколаївської області
(Миколаївська область, Первомайський район, с.Болеславчик, 6) на
користь Первомайського міського районного центру зайнятості (55200,
Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Шевченко, 18; р/р № 0009,
одержувач банк УДК у Миколаївській області, МФО 826013, ) -658,
11 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів
оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній
скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Суддя

Д.М.Горобченко