СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 серпня 2007 року
Справа № 2-21/5195-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Крицького Б.О. - директор, Ярошенко І.П., довіреність б/н від 11.11.2006;

відповідача: Вознюка С.А., довіреність № 440/12-1318 від 30.09.2007;

розглянувши апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 15.05.2007 року у справі № 2-21/5195-2007

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотехсервіс" (вул. Чехова, 25-5, м. Сімферополь, 95000)

до          Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" (вул. Години, 2в, м.Керч, 98303)

про стягнення 23347,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя   Чонгова С.І.) від 15.05.2007 року у справі № 2-21/5195-2007  частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Біотехсервіс" до  Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" про стягнення 23347,50 грн. Стягнуто з Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі"  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Біотехсервіс"  суму заборгованості по орендній платі в розмірі 11550,00 грн., 486,46 грн. пені, 120,36 грн. державного мита, 60,89 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановленим судом актом, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У зв'язку з відпусткою головуючого судді Сотула В.В. 15.08.2007, за розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна головуючого судді Сотула В.В.  на суддю Прокопанич Г.К. Головуючим суддею у справі призначено суддю Прокопанич Г.К.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У квітні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Біотехсервіс" звернулось до господарського суду з позовом до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі", просило стягнути заборгованість з орендної плати оргтехніки за договором від 10.08.2005 за період з 10.08.2006 по 10.03.2007 у розмірі 11550 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання в сумі 10642,50 грн.  та 1155,00 грн. штрафу, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань.

Письмові заперечення проти позову у матеріалах справи відсутні.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні принципи виконання зобов’язань та відповідальність за їх порушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог статей 525, 526 Цивільного Кодексу України од ностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'я зання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні  виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини сторін виникли з договору оренди оргтехніки від 10 серпня 2005 року, відповідно до умов якого для поліпшення матеріально-технічної бази Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" орендодавець (позивач) передає, а оре ндар (відповідач) приймає у тимчасове володіння та користування оргтехні ку, а саме: персональні комп'ютери у повному комплекті у кількості 5 штук.

Пункт 3.2. договору оренди зобов’язує орендаря своєчасно здійснювати орендні платежі.

Орендна плата сплачується з 1-ого по 10-те число кожного місяця (пункт 4.2. договору).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснені орендні платежі за період з 10.08.2005 по 10.08.2006 включно. Інших платежів від відповідача на користь по зивача за договором від 10.08.2005 не надходило.

Таким чином, заборгованість по орендній платі у відповідача перед позивачем складає  11550,00 грн.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості в сумі 11550,00 грн.

До штрафних санкцій, передбачених статтею 230 Господарського кодексу України відносяться  господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі прострочення оплати вартості орендних платежів, орендар сплачує пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочення.

У відповідності до статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припи няється через шість місяців від дня, коли зобов'язання повинне було бути виконане.

Пункт 1 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Стаття 343 Господарського суду України передбачає, що платник гро шових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 486,46 грн.

Оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено стягнення штрафу за систематичне невиконання зобов'язання, судом правильно відмовлено у стягненні  штрафу в сумі 1155,00 грн.

Доводи відповідача про порушення судом норм процесуального права та розгляд спору у відсутність представника Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач, який є юридичною особою, повинен на свій розсуд вирішувати питання реалізації наданих йому процесуальних прав.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом надати відзив на позовну заяву.

Крім того, апеляційна скарга Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" не містить будь-яких доводів по суті спору, до апеляційної скарги не додані докази, які б спростовували заявлені позивачем вимоги.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що оскаржуване рішення відповідає обставинам справи і нормам закону, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007 року у справі № 2-21/5195-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар