ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.

№ 02-7/624

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого
суддів:

Кочерової Н.О. Васищака І.М.
Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

від 19.04.2007  Запорізького апеляційного господарського
суду

у справі

№ 02-7/624  господарського суду Запорізької області

за позовом

закритого акціонерного товариства
"Запоріжкнига"

до

ОСОБА_1 ОСОБА_2

про

визнання договору удаваним

за участю
представників сторін:

від позивача
Туінов С.М. адвокат дов. від 14.11.2006

від відповідачів ОСОБА_2
дов. від 04.12.2006

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року закрите
акціонерне товариство "Запоріжкнига" звернулось до господарського
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
договору  дарування цінних
паперів, укладеного 08.11.2006 між відповідачами, та посвідченого ОСОБА_3 приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу (реєстр НОМЕР_1)
недійсним, як удавану угоду.

Разом з тим просило визнати, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу акцій ЗАТ
"Запоріжкнига" по ціні 100 грн. за одну акцію, на загальну суму 800
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що відповідач-1 уклав договір дарування з відповідачем-2 з метою
приховати іншу угоду -договір купівлі-продажу, що дозволить останньому стати
акціонером ЗАТ "Запоріжкнига" в обхід переважного права акціонерів та
позивача на придбання акцій закритого акціонерного товариства.

ОСОБА_1, уклавши фактично договір
купівлі-продажу акцій, не повідомила акціонерів ЗАТ "Запоріжкнига" і
саме товариство про намір продати належні їй акції, тим самим порушила
переважне право акціонерів і позивача на придбання акцій закритого акціонерного
товариства.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.03.2007 (суддя Попова І.А.) позовну заяву та додані
до неї документи повернуто без розгляду на підставі п.3 ст.63 ГПК України.

Повертаючи позовну заяву без
розгляду, господарський суд виходив з того, що діючим законодавством не
передбачено визнання удаваного правочину недійсним. В разі якщо сторонами
вчинено правочин для приховування іншого правочину, розглядаються відносини за
правилами щодо правочину, який насправді вчинено.

Разом з тим, враховуючи вимоги
Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних
спорів" зазначав, що господарським судом розглядаються спори, що виникають
з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером). Проте, позивач не обґрунтував, чи мають відповідачі
по справі правовий статус учасників ЗАТ "Запоряжкнига".

Постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 19.04.2007 (судді: Антонік С.Г.
-головуючий,  Яценко О.М., Колодій Н.А.)
ухвалу скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду
Запорізької області.

Скасовуючи ухвалу господарського
суду, апеляційний господарський суд зазначав, що суд першої інстанції по
формальним причинам ухилився від виконання покладених на нього Конституцією та
державою функцій, що є грубим порушенням основних засад судочинства.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову апеляційного господарського суду скасувати, ухвалу господарського
суду залишити без змін та припинити провадження у справі, посилаючись на
порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну
оцінку, Вищий господарський суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Статтею 124 Конституції України
закріплено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція
судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України до господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням, мають право звертатися підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та
організації), згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Відповідно до Закону України "Про
внесення з мін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з корпоративних спорів" від 15.12.2006,
господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Під корпоративними відносинами
маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо
корпоративних прав.

Подання позовної заяви є формою
(способом) реалізації наданого законом права на захист прав чи охоронюваних
законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено апеляційним господарським судом, предметом позовних вимог є
визнання договору дарування від 08.11.2006 недійсним, з підстав передбачених
ст.ст. 235, 717 Цивільного кодексу України. Необхідність подання позову, на
думку позивача,  обумовлена намаганням
відповідачів в обхід процедури відчуження акцій закритого акціонерного
товариства передбаченої Законом України "Про господарські товариства"
продати акції шляхом укладення удаваної угоди дарування.

Визнання договорів недійсними є
категорією спорів, що віднесена до компетенції господарських судів України
згідно ст. 12 ГПК України. Визнання правочину недійсним віднесено до способу
захисту свого порушеного передбаченого ст. 16 ЦК України.

Апеляційний господарський суд
прийшов до правильного висновку, що вчинення сторонами удаваного правочину
автоматично не тягне за собою наслідки у вигляді визнання його недійсним. Такий
вид договорів, відноситься до так званих оспорюваних правочинів, і саме суд
може дати оцінку такому договору і встановити, чи дійсно волевиявлення сторін
було направлено на укладення саме такого договору, у даному випадку договору
дарування.

Повертаючи позовну заяву без
розгляду на підставі п.3 ст.63 ГПК України, господарський суд Запорізької
області виходив з того, що позивачем не обґрунтовано, чи мають відповідачі по
справі правовий статус учасників ЗАТ "Запоріжкнига".

Пунктом 3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що суд повертає позовну заяву та
додані до неї документи без розгляду, якщо в ній не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до п.5 ст.54 Господарського
процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують  позов;
обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї документів закритого акціонерного товариства
"Запоріжкнига", в ній чітко викладено зміст позовних вимог,
обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Що ж до посилань суду першої
інстанції на відсутність у позовній заяві обставин, які б підтверджували
вимоги, то це є оцінкою обставин справи та допустимості доказів, що суд може
робити лише при  постановлені рішення.

Отже, позивачем було виконано всі
вимоги, які ставляться до позовної заяви, передбачені ст. 54 ГПК України.

Якщо подані сторонами докази є
недостатніми, господарський суд відповідно
до ст.38 ГПК України зобов'язаний витребувати від підприємств та
організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні
для вирішення спору, а також з метою забезпечення правильного і своєчасного
вирішення господарського спору суддя першої інстанції на етапі порушення
провадження у справі може вчиняти дії по підготовці справи до розгляду,
передбачені статтею 65 ГПК України.

За таких обставин, постанова
апеляційного господарського суду, якою скасована ухвала суду першої інстанції
про повернення позовної заяви без розгляду, відповідає вимогам  законодавства і підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 19.04.2007 у справі №
02-7/624 без змін.

Головуючий
Н.Кочерова

Судді
І.Васищак

М.Черкащенко