донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.06.2007 р.                                                                                             справа №10/36

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Кулебякіна  О.С.

суддів
Волкова Р.В. , Запорощенка  М.Д.

за участю представників сторін:

від позивача
(за первісним позовом):
ТОВ "Селл", м. Київ - не з’явився;

від відповідачів:
(за первісним позовом)

від третіх осіб
(за первісним позовом)
1) Гартенко І.Г. представник за довір. № б/н від 26.02.2007 р. - ПП "Слав Консалтинг", м. Донецьк;
2) ТОВ "Русь Інтернешнл", м. Київ - не з’явився;
1) ТОВ "Вольний вітер", м. Київ - не з’явився;
2) Зайцев Д.С. представник за довір. № б/н від 12.02.2007р. - ЗАТ "Туристичний комплекс "Либідь",
3) ЗАТ "ТАС-ІНВЕСТБАНК", м. Київ - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристичний комплекс "Либідь", м.Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл", м. Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від
25.04.2007 року

по справі
№ 10/36 (суддя Приходько І.В.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Селл", м.Київ

до

за участю третіх осіб
1) Приватного підприємства "Слав Консалтинг", м.Донецьк
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл", м. Київ
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольний вітер", м. Київ
2) Закритого акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Либідь", м. Київ
3) Закритого акціонерного товариства "ТАС-ІНВЕСТБАНК", м. Київ

про
припинення в повному обсязі правовідношення за договором суборенди від 24.11.2006 р.

зустрічний позов
до

за участю третьої особи

Приватного підприємства "Слав Консалтинг", м. Донецьк
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Селл", м.Київ
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольний вітер", м. Київ
3) Закритого акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Либідь", м. Київ
4) Закритого акціонерного товариства "ТАС-ІНВЕСТБАНК", м. Київ
Товариства з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл", м. Київ

про                                                  визнання права користування нежитловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.04.2007 р. задоволені первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл”, м. Київ про припинення правовідносин за договором суборенди (оренди) б/н від 24.11.2006 р. та відмовлено у задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства „Слав Консалтінг” про визнання за ним права користування нежитловим приміщенням за договором суборенди б/н від 24.11.2006 р.

Закритим акціонерним товариством „Туристичний комплекс „Либідь” подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні вимог Приватного підприємства „Слав Консалтінг” за зустрічним позовом. Заявник наполягає на відмові у задоволенні всіх вимог зустрічного позову, в тому числі і тих, які стосуються подальшого відчуження готельного комплексу „Русь”.

У скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” йдеться про скасування судового рішення, відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл” та визнання недійсним в порядку ст. 83 ГПК України угод, пов’язаних з відчуженням готельного комплексу „Русь”.

Апеляційне провадження за скаргою Приватного підприємства „Слав Консалтінг” ухвалою апеляційної інстанції від 31.05.2007 р. припинено на підставі ст. 94 ГПК України.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” звернулось до Приватного підприємства „Слав Консалтінг” з позовом про припинення в повному обсязі правовідносин за договором суборенди б/н від 24.11.2006 р. Свої вимоги позивач обґрунтував додатковою угодою до зазначеного договору від 11.12.2006 р. та іншими долученими до справи доказами. Доповнення до позовних вимог від 11.03.2007 р. та 15.03.2007 р. судом не прийняті, оскільки вони, на думку суду, суперечать приписам ст. 22 ГПК України.

Приватним підприємством „Слав Консалтінг” подано зустрічний позов, в якому ставиться питання про визнання за підприємством права користування нежитловим приміщенням готельного комплексу „Русь”, згідно до договору суборенди б/н від 24.11.2006 року. Крім того, позивач за зустрічним позовом вимагав визнати недійсними: іпотечний договір № 340/341/342/339/ІП-2 від 30.10.2006 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Селл” та Закритим акціонерним товариством ТАС-ІНВЕСТБАНК", договір про відступлення права за іпотечним договором від 12.12.2006 р., а також договір купівлі-продажу від 22.12.2006 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Вольний вітер” та Закритим акціонерним товариством „Туристичний комплекс „Либідь”. Втім, заявою від 16.04.2007 р. Приватне підприємство „Слав Консалтінг” зменшило позовні вимоги і просило розглянути їх лише в частині визнання права користування нежитловим приміщенням за договором суборенди від 24.11.2006 року.

До участі у справі в якості другого відповідача за первісним позовом залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл”, а в якості третіх осіб за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольний вітер", Закрите акціонерне товариство "Туристичний комплекс "Либідь" та Закрите акціонерне товариство "ТАС-ІНВЕСТБАНК".

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору судом першої інстанції залишена без задоволення.

Таким чином, предметом судового розгляду за даною справою є вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл” про припинення

правовідносин за договором суборенди б/н від 24.11.2006 р., укладеному з Приватним підприємством „Слав Консалтінг” та вимоги Приватного підприємства „Слав Консалтінг” за зустрічним позовом щодо визнання за ним права користування нежитловим приміщенням за вказаним договором.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив із того, що договір оренди від 24.11.2006 р. остаточно припинив свою дію. У задоволенні зустрічних вимог, суд відмовив, пославшись на те, що право власності на готельний комплекс належить Закритому акціонерному товариству „Туристичний комплекс „Либідь”.

Апеляційна інстанція вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню зі зміною мотивувальної частини рішення з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Селл”, яке виступало в якості орендодавця, Товариством з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл”, яке виступало в якості орендаря та Приватним підприємством „Слав Консалтінг”, яке виступало в якості суборендаря, 24.11.2006 року укладено договір суборенди частини нежитлового приміщення загальною площею 58 кв.м. у готельному комплексі „Русь” у м. Київі. Додатковою угодою від 11.12.2006 р. вказаний договір змінено: Товариство з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” набуло статусу та прав орендодавця, а Приватне підприємство „Слав Консалтінг” –статусу орендаря з відповідними правами і обов’язками Згідно до додаткової угоди правовідносини суборенди змінені на орендні.

Зміст змін внесених до договору суборенди від 24.11.2006 р., свідчить про те, що за згодою сторін відбулась зміна первинного зобов’язання новим зобов’язанням (новація). Тому, в силу частини 2 ст. 604 Цивільного кодексу України відносини за договором суборенди від 24.11.2006 р. припинились. Такі наслідки новації у зобов’язаннях випливають безпосередньо із закону, тому не потребують судового визнання. З огляду на викладене, у позивача за первісним позовом не було підстав вимагати припинення спірних правовідносин у судовому порядку, оскільки ці відносини припинились в силу закону. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” не навело переконливих доказів порушення його прав і законних інтересів Приватним підприємством „Слав Консалтінг”. Тому, задоволення первісного позову об’єктивно не може призвести до відновлення порушеного права.

Наведені обставини не були враховані судом першої інстанції, який незаконно задовольнив первісний позов.

Відмову у зустрічному позові суд першої інстанції обґрунтував тим, що Закрите акціонерне товариство „Туристичний комплекс „Либідь” є власником готельного комплексу „Русь”.

З такою мотивацією відмови погодитись не можно, оскільки суд першої інстанції вийшов за межи позовних вимог за первісним та зустрічним позовом і дав оцінку обставинам, які не були предметом спору у даній справі. Тому, відповідні висновки підлягають виключенню із мотивувальної частини судового рішення.

Апеляційна інстанція вважає, що у зустрічному позові слід відмовити з огляду на те, що він заявлений до неналежної юридичної особи. Адже, в наслідок укладення додаткової угоди до договору суборенди від 24.11.2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” позбавилось прав і обов’язків орендодавця спірного майна і взагалі не є учасником орендних правовідносин, з приводу користування нежитлового приміщення площею 58 кв.м. у готельному комплексі „Русь”. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із акту прийому передачі нежитлових приміщень від 24.11.2006 р., спірне передане в користування Приватному підприємству „Слав Консалтінг”, проте, у справі не має відомостей про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл” порушує  будь-які права і законні інтереси позивача за первісним позовом. Таким чином, у останнього також відсутні правові підстави для звернення за судовим захистом.

Апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства „Туристичний комплекс „Либідь” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” підлягають задоволенню лише в частині скасування судового рішення за первісним позовом. Решта вимог заявників залишається без задоволення з таких  причин.

У апеляційної інстанції немає підстав відмовляти у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства „Слав Консалтінг” про визнання недійсним договорів, пов’язаних з іпотекою та відчуженням готельного комплексу „Русь”. Від цих вимог позивач за зустрічним позовом фактично відмовився, зменшивши заявою від 16.04.2007 р. первісні вимоги. Вказана заява, на думку апеляційної інстанції, не суперечить приписам ст. 22 ГПК України. Крім того, в силу частини 3 ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція за будь-яких обставин не вправі приймати і розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Русь Інтернешнл” щодо визнання недійсними, на підставі ст. 83 ГПК України, договорів, пов’язаних з іпотекою та відчуженням готельного комплексу „Русь”, не підлягають задоволенню з огляду на те, що ці вимоги стосуються правовідносин, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2007 р. у справі  № 10/36 частково скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Селл”, м. Київ –відмовити.

Змінити мотивувальну частину рішення суду, виключивши абзац 10 на сторінці 7 наступного змісту: „Що стосується зустрічних позовних вимог, то враховуючи викладене, а також ті обставини, що на сьогоднішній час право власності на готельний комплекс перебуває у Закритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Либідь»на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2006 р., укладеного між з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вольний вітер», вказана угода нотаріально посвідчена, витяг з Державного реєстру правочинів за № 3367645 від 22.12.2006 р., суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл», не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.”

У задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав викладених у цій постанові.

Витрати по сплаті держаного мита за первісним та зустрічним позовами покласти відповідно на  Товариство з обмеженою відповідальністю „Селл”, м.Київ та Приватне підприємство „Слав Консалтінг” м. Київ.

В решті частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Головуючий          О.С.  Кулебякін

Судді:          Р.В.  Волков

М.Д.  Запорощенко

Надруковано: 8 прим.

1. позивачу

2. відповідачів

3. третіх осіб

1 у справу

1 ДАГС