ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.07                                                                                           Справа№ 15/342

за позовною заявою ТзОВ "Фармацевтична фірма "У Фарма Трейд", м.Запоріжжя

до відповідача ДКП "Центральна міська аптека № 189", м.Червоноград

про стягнення 1199,68 грн.

Суддя  Т.Костів

Представники

Від позивача: Вінська Н.Б. (довіреність б/н від 29.10.2007р.)

Від відповідача: Сологуб І.П. - директор

Суть спору: Позов заявлено ТзОВ "Фармацевтична фірма "У Фарма Трейд", м.Запоріжжя до ДКП "Центральна міська аптека № 189", м.Червоноград про стягнення 1199,68 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 05.10.2007р. ухвалив призначити розгляд справи на 30.10.2007р. Цією ж ухвалою суд зобов”язав сторони долучити ряд документів необхідних для вирішення спору.

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві та заяві. Ствердив, що у відповідності до умов договору поставки №4537 від 02.01.2007 р. відповідач отримав товар на загальну суму 2075,94 грн., за який розрахувався лише частково, заборгованість складає в сумі 1100 грн.. Просить задовольнити позов та розглядати справу у відсутності представника.

29.10.2007р. позивач подав до суду заяву, якою визнав факт сплати відповідачем до порушення провадження у справі, а саме 26.09.2007 р. основної суми боргу, просить стягнути проценти за користування коштами в сумі 48,52 грн., інфляційні витрати –12,46 грн., пеню –38,70 грн., послуги адвоката в сумі 250,00 грн..

Відповідач звернувся до суду із заявою про припинення провадження у справі у зв’язку із погашенням основної суми боргу.

У судове засіданні представники сторін не з’явились, вимог ухвали суду не виконали, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

02.01.2007 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір поставки товару №4537, згідно із п. 1.1. якого позивач зобов’язався поставляти лікарські засоби, вироби медичного призначення тощо, а відповідач зобов’язався їх прийняти та оплачувати на умовах та в порядку, визначеними договором. Відповідно до п. 1.2. договору, асортимент, кількість та ціна товару вказуються у видаткових накладних –рахунках на кожне відвантаження. Згідно із п. 5.1. договору, оплата за товари відповідачем здійснюється з відстрочкою в 30 календарних днів з моменту отримання разом з товаром рахунків. Відповідно до п. п. 5.2., 6.2. договору, за порушення строку виконання грошового зобов’язання передбачена сплата процентів за користування грошовими коштами та пеня.

Матеріали справи свідчать, що договір виконувався сторонами.

Зокрема, у відповідності до видаткової накладної №525577 від 29.06.2007 відповідач отримав у позивача товар на загальну суму 2075,94 грн., яку мав сплатити до 14.08.2007р., що підтверджується змістом накладної. Факт отримання товару підтверджується підписом представника відповідача, скріпленим печаткою.

З матеріалів справи, зокрема, платіжних доручень №755, 754 від 26.09.2007р. та виписок з реєстру кредитних платежів, вбачається, що відповідач оплачував отриманий товар частинами та повністю сплатив його вартість 26.09.2007 р. Таким чином, відповідач повністю, хоча і невчасно, сплатив вартість отриманого від позивача товару, що визнано позивачем. Однак, заява відповідача про припинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки предметом даного спору є не лише сума основного боргу, а й штрафні санкції за неналежне виконання грошового зобов’язання.

Згідно із ст. ст. 526, 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання повинні виконуватись у відповідності до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар та оплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу. Згідно із ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. При цьому, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними розрахунками, пеня, нарахована на суму основного боргу у відповідності до договору становить 38,70 грн., проценти за користування коштами в сумі 48,52 грн., інфляційні витрати 12,64 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Наявність передбачених законом підстав для звільнення відповідача від відповідальності не доведена суду у встановленому порядку належними доказами також судом враховано, що основний борг відповідачем сплачено до прийняття судом ухвали про порушення провадження у справі. Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивач також просить стягнути з відповідача 250 грн. на послуги адвоката. Зазначену вимогу  підтверджує договором про надання правової допомоги від 11.01.06р, додатком до угоди про надання правової допомоги від 30.08.07р. та платіжним дорученням №28468 від 31.08.2007 р.. Однак, враховуючи, що позивач добровільно сплатив суму основного боргу до порушення провадження у справі, а відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті, зокрема, за послуги адвоката, покладаються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, то судові витрати, включаючи зазначену плату, покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 82-85,116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з державного комунального підприємства  “Центральна міська аптека №189”, (ЗКПО 05485315, м. Червоноград, вул. Шептицького, 12) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “У Фарма Трейд” (, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 26) 48,52 грн. - процентів за користування коштами, 12,46 грн –інфляційних витрат, 38,70 грн. –пені, 9,97 грн. державного мита, 9,79 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 20,75 грн. витрат на послуги адвоката.

3.          В частині решти вимог у позові відмовити.

4.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                             Костів Т.С.