ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.07.07                                                                                           Справа № 17/208

За позовом: ТзОВ «Київ», м. Самбір

До відповідача 1:Самбірської шляхо-пересувної механізованої колони №42, м. Самбір

відповідача 2:Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації, м. Самбір

Про : визнання договору дійсним

Суддя: Ділай У.І.

При секретарі: Хрунь І.

Представники:

від поивача: Басюк Г. Б. –представник

від відповідача 1: Журба Т. І. –представник

від відповідача 2: не з’явився

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки передбачені ст. 22 ГПК України та право відводу судді ст. 20 ГПК України.

Заяв та клопотань про відвід судді не подано (не заявлено).

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом ТзОВ «Київ», м. Самбір до Самбірської шляхо-пересувної механізованої колони №42, м. Самбір та Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації, м. Самбір про визнання договору дійсним.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач 1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач 2 в судове засідання повноважного представника не направив.

Справа розглядається згідно вимог ст. 75 ГПК України.

В ході розгляду справи встановлено наступне:

04.09.2006р. ТзОВ «Київ»уклало біржовий контракт № 121-10/4 «Договір купівлі-продажу об’єкту нерухомості», що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Самбір, вул.Клинівка, буд. 12/5.

05.09.2006р. сторонами був підписаний акт прийому-передачі  об’єкту відчуження  у власність: будівля побутового обслуговування, загальною площею 363,2 кв.м.

Відповідно до п.2 Біржового контракту «продавець зобов’язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нерухоме майно: будівля побутового обслуговування, загальною площею 363,2 кв.м., що знаходиться за адресою : Львівська обл., м. Самбір, вул. Клинівка, буд.12/5».

Пунктом 3 біржового контракту передбачено порядок розрахунків та передачі майна.

Відповідно до п.3.7 контракту, де зазначено, що  право власності на придбаний об’єкт відчуження переходить до покупця з моменту оплати його вартості у повному обсязі та підписання акту приймання-передачі Покупець набув право власності на об’єкт відчуження 06.09.2006р., тобто,  з моменту здійснення повної оплати та підписання акту приймання-передачі.

Отже, біржовий контракт № 121-10/4 від 04.09.2006р. містить усі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, а саме: визначене майно, чітко визначена вартість об’єкта відчуження, встановлено порядок, умови та строки проведення оплати, сплачено збір на державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості контракту.

Оскільки укладений між сторонами, учасниками процесу в даній справі, договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, але посвідчувався на біржі в установчому порядку, ТзОВ «Київ»не має можливості в повній мірі реалізувати своє право, тому звернулося до суду з позовною заявою про визнання договору дійсним.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази у справі, заслухавши представників сторін суд визнав позов документально обґрунтованим, та таким, який слід задоволити  з наступних підстав:

Відповідно до правових приписів ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та  обов’язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину  має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Передача відповідачем технічної документації на продані останнім приміщення та підписання акту прийому-передачі 05.09.2006р. є діями, які спрямовані на реальну передачу цього майна позивачеві з усіма наслідками, які з нього виникають. Крім того, як передбачено ст.ст. 204, 205 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом  недійсним. Вказані вище дії (укладення договору, передача технічної документації) мають правомірний характер і не суперечать цивільному та господарському законодавству.

Згідно статей 655, 656, 657, 658 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу, зокрема, може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається  у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. При цьому необхідно звернути увагу, що обов’язок прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму є основними і визначальними ознаками (істотними умовами) догову купівлі-продажу.

Статтею  220 ЦК України визначено, що у разі якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд вважає, що дії позивача і відповідача спрямовані на реальну передачу цього майна позивачеві з усіма наслідками, які з цього виникають, договір повністю виконаний (кошти оплачено, майно передано). Всі ці дії носили правомірний характер і не були такими, що суперечать цивільному та господарському законодавству. Зі сторони позивача були дотримані всі умови договору купівлі-продажу від 04.09.2006р. Проте, з незалежних від позивача причин договір від 04.09.2006р. на даний час нотаріально не посвідчений.

Крім того, статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності на майно набувається особою з підстав, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності  у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтями 316, 317, 321 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх суб’єктів права власності, а згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється  або не визнається іншою особою. При цьому захист порушеного права може здійснюватись шляхом його визнання. Так, згідно статті 220 ЦК України заінтересована особа може звернутися до суду з позовом про визнання договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, але таким способом не посвідчений, дійсним.

Виконуючи вимоги п.3 ТзОВ «Київ»здійснило оплату за об’єкт відчуження відповідно до платіжних доручень №1276 від 01.09.2006р. на суму 3342,36 грн., що були сплачені з призначенням платежу як 10% від вартості майна за участь у біржових торгах, які були зараховані як оплата за об’єкт відчуження та  № 1303 від 06.09.2006р. на  суму 28792,44 грн., що загалом становить 32134,80 грн.(копії платіжних доручень додаються).

Відповідно до п.3.7 контракту, де зазначено, що  право власності на придбаний об’єкт відчуження переходить до покупця з моменту оплати його вартості у повному обсязі та підписання акту приймання-передачі Покупець набув право власності на об’єкт відчуження 06.09.2006р., тобто,  з моменту здійснення повної оплати та підписання акту приймання-передачі.

28.03.2007р. ТзОВ «Київ»провело реєстрацію права власності на нерухоме майно та володіє ним на праві власності, що підтверджується витягом №14053118 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Листом № 30/3 від 30.03.2007р. Позивач звернувся до Відповідача з проханням направити 06.04.2007р. на 12.00 год. до приватного нотаріуса Малої М.В. за адресою: м. Самбір, вул.. Руська, 2 уповноважену особу для укладення нотаріального договору купівлі продажу на підставі біржового контракту №121-10/4 від 04.09.2006р.

Однак, уповноважена особа не з’явилася, відповідно, не відбулося нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Враховуючи, що відповідач ухилився від нотаріального посвічення  договору, позивач змушений був звернутися в господарський суд Львівської області за захистом свого порушеного права та охоронюваних законом інтересів.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що договір, укладений між позивачем та відповідачем є дійсним, та таким, що не потребує наступного нотаріального посвідчення.

Представник відповідача 1 проти заявлених позовних вимог не заперечив та підтвердив факт сплати покупцем вартості майна.

Враховуючи те, що спір виник з вини Самбірської шляхо-пересувної механізованої колони №42, суд прийшов до висновку, що судові витрати належить покласти на відповідача 1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202-205, 220-221, 316, 328, 334, 655-658 ЦК України, ст.ст.12, 33, 43, 49, 82-84 ГПК України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В  :

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати біржовий контракт №121-10/4 «Договір купівлі продажу об’єкту нерухомості»від 04.09.2006 року дійсним.

3.          Зобов’язати Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації провести перереєстрацію права власності на об’єкт нерухомості розташований за адресою : Львівська обл., м. Самбір, вул.Клинівка, буд. 12/5.

4.          Стягнути з Самбірської шляхо-пересувної механізованої колони №42 (81410, вул. Енергетична, 153, м. Самбір, Львівська обл.) на користь ТзОВ «Київ»(81400, вул. Купилева, 1 А, м. Самбір, Львівська обл.) 85,00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Наказ видати  згідно ст.116 ГПК України.

Суддя