ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18.01.2007р.
м.Київ
№ 48/276-А

17:05

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Альянс-центр”

До
1) Головного управління контролю за благоустроєм міста Київської міської державної адміністрації;

2) Шевченківської районної в місті Києві ради;

Третя особа
3) Шевченківської районної у місті Києві державна адміністрація
Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкінська 20»

Про
встановлення відсутності компетенції, визнання нечинним рішення

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Бордаченко О.В. –пред. за довір.

Від відповідача:
1) не з’явився

2) Куценко О.О. –пред. за довір.

3) Лісовський А.В. –пред. за довір

Від третьої особи:
Горохова Н.С. –пред. за довір.
Гриценко В.В. –пред. за довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся із адміністративним позовом про встановлення відсутності компетенції (повноважень), визнання нечинними рішень та незаконними дій до Відповідачів. Позивач просить встановити відсутність компетенції (повноважень) у Шевченківської районної в м. Києві ради та Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації відкликати свій підпис від раніше наданого погодження Ордеру № 05100408, визнати незаконними дії Шевченківської районної в м. Києві Ради та Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відкликання раніше наданого погодження Ордеру №05100408, встановити відсутність компетенції (повноважень) у Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва призупиняти дію виданого ним Ордеру № 05100408, просить визнати нечинним в повному обсязі лист-припис Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва від 01.06.06 року за № 043-1023 та Припис № 491861 від 02.06.2006 року, виданий начальником відділу обстеження будівельних об'єктів Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва, просить зобов'язати Відповідачів не чинити перешкоди у реалізації Позивачем своїх прав та законних інтересів по встановленню тимчасової огорожі та виконання інших будівельних робіт згідно Дозволу на виконання будівельних робіт за № 1505-Шв/С від 15.07.05 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2006 порушено провадження у справі №48/276-А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва  від 19.06.06р. зупинено дію  листа-припису м Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном  міста Києва  від 01.06.06р за №043-1023, щодо  призупинення дії  Ордеру №5100408 та зупинено дію припису начальника відділу обстеження будівельних об’єктів Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном  міста Києва №491861 від 02.06.06р. щодо демонтажу тимчасової огорожі та відновлення багато устрою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від  17.10.2006р. до участі у справі  в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідачів було залучено Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкінська 20».

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їх правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що жодним нормативним актом України не передбачено право державного органу чи органу місцевого самоврядування відкликати раніше надані свої погодження від виданого Позивачу Ордеру №05100408 на влаштування тимчасової огорожі, тому такі дії суб'єктів владних повноважень –Відповідача-2 і Відповідача-3 прийняті із перевищенням компетенції, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України є незаконним.

Винесений Відповідачем-1 лист-припис від 01.06.2006 року за №043-1023, яким призупинялась дія виданого раніше Позивачу Ордеру №05100408 у зв'язку з виникненням конфліктної ситуації навколо будівництва Позивачем офісно-торгівельного комплексу і говорилось, що цей лист слід вважати приписом, на думку Позивача слід визнати нечинним, так як підставою для винесення Відповідачем-1 припису є порушення з боку Позивача законодавства, а не конфлікт інтересів. До того ж, Положенням “Про головне управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)”, що є Додатком N 7 до Рішення Київської міської ради від 10 липня 2003 р. N 584/744 та “Порядком оформлення та супроводу ордерів на право тимчасового порушення існуючого благоустрою у зв'язку з виконанням робіт на території м. Києва” такої дії, як “призупинення” дії раніше виданого Ордеру –не передбачено. Лист-припис не може вважатись і документом, яким дію ордеру анульовано, оскільки для анулювання належного Позивачу ордеру, рішення про це повинне було бути підписане начальником Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва, а не його заступником; для анулювання ордеру Позивача були відсутні передбачені у нормативних актах підстави; в листі-приписі вказано, що цим документом дія ордеру призупиняється, а не анулюється. Звідси Позивач робить висновок про бажання Відповідача-1 призупинити, а не анулювати виданий Позивачу Ордер. У зв'язку з цим Позивач вважає, що прийняте Відповідачем-1 рішення виходить за межі його компетенції, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України свідчить про його незаконність та існування підстав для визнання листа-припису нечинним.

Винесений Відповідачем-1 припис № 491861 від 02.06.06 року, що підписаний начальником відділу обстеження будівельних об’єктів Головного управління контролю за  благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва КМДА, яким пропонувалось Позивачу демонтувати огорожу та відновити благоустрій на земельній ділянці, на думку Позивача, повинен бути визнаний нечинним в повному обсязі, оскільки у приписі від 02.06.2006 року вказано, що підставою для винесення цього документу є відзив погодження ордера Головним управлінням та Шевченківською районною у м. Києві радою. Вказані у приписі порушення Позивачем пунктів 5.16, 6.3. Правил благоустрою території, паркування транспортних засобів, тиші в громадських місцях, торгівлі на ринках у м. Києві, затв. Рішенням Київської міської ради від 26.09.2002 року N 47/207 - безпідставні. Так як Позивач вважає лист-припис незаконним, дії Відповідача-2 та Відповідача-3 з відкликання погодження Ордеру незаконними, а припис Відповідача –1 від 02.06.2006 року винесений на підставі вище вказаних рішень та документів, наголошує на відсутності порушень вказаних у приписі №491861 пунктів Правил благоустрою території, то Позивач просить визнати нечинним припис № 491861 від 02.06.06 року.

Так як вказані приписи, листи-приписи, спільний лист Відповідача-2 і Відповідача-3 про відкликання свого раніше наданого погодження Ордеру, винесенні з порушенням законодавства України, то Позивач вважає це незаконним втручанням у його господарську діяльність, а тому Позивач просить суд зобов'язати Відповідачів не чинити перешкод у реалізації Позивачем своїх прав та законних інтересів по встановленню огорожі навколо об'єкту будівництва та виконанню Позивачем інших будівельних робіт за Дозволом на виконання будівельних робіт від 15.07.05 р. № 1505-Шв/С.

На підтвердження своїх позовних вимог, Позивач надав суду наступні докази: Припис № 491861 від 02.06.2006 року виданий начальником відділу обстеження будівельних об'єктів; лист-припис Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва від 01.06.06 року за № 043-1023; Ордер № 05100408 виданий ГУ контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва на влаштування тимчасової огорожі на період будівництва офісно-торгівельного комплексу; дозвіл на виконання будівельних робіт за № 1505-Шв/С від 15.07.05 року; витяг із журналу реєстрації ордерів; лист ДП ПІ “Укрметротунельпроект” від 04.09.2003року; лист КП “Київський метрополітен” від 04.12.2003р. за № 2347-71; Постанову Господарського суду м. Києва від 26.10.2006 року по справі № 30/492-А; Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2006 року по справі № 30/491-А; та ін.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Оскільки ухвали та повістки надсилалися за юридичною адресою відповідача 1(про що свідчать відмітки канцелярії господарського суду міста Києва на зворотньому боці повісток та ухвал), сторони вважаються належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач –2 проти заявленого позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до ст. 18 Закону України “Про планування і забудову територій”, ст. 13 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та ст. 13 Статуту територіальної громади міста Києва, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 371/1805, при плануванні і забудові територій повинні бути враховані громадські інтереси, а члени територіальної громади м. Києва мають право проводити громадські слухання. Так як під час планування забудови території по вул. Б.Хмельницького, 7 не були проведені громадські слухання, через що не були враховані інтереси територіальної громади на розміщення зеленого скверу на земельній ділянці наданій для будівництва Позивачу, та після отримання від мешканців численних звернень та скарг, Відповідач-2 звернувся до Відповідача-1 із вказаним листом. Відповідач-2 вважає, що його дії є законними, оскільки ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачає, що районні ради представляють спільні інтереси територіальних громад районів, а тому Відповідач-2 мав право звернутись до начальника Головного управління з благоустрою та зовнішнім дизайном м. Києва з листом про відкликання свого погодження на ордері та з проханням зупинити дію ордеру № 05100408, виданого Позивачу.

Відповідач-3 проти пред'явлених до нього позовних вимог, заперечує так як вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно Рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 25.11.2003 р. № 256 “Про виконавчий орган Шевченківської районної у м. Києві ради та затвердження його структури і чисельності” Відповідач-3 є виконавчим органом Відповідача-2. Відповідно до ч. б) п. 2 ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до повноважень Шевченківської райдержадміністрації належить право приймати рішення про скасування даного нею дозволу на експлуатацію об'єктів нерухомого майна усіх форм власності у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, та інших вимог законодавства. Відповідач-3 вважає, що здійснення Позивачем будівництва порушує чинне законодавство, а саме: ст. 18 Закону України “Про планування і забудову територій”, ст. 5 Закону України “Про основи містобудування” щодо врахування громадських інтересів та проведення громадських слухань; Позивач розпочав виконання робіт без дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; розміщення офісно-торгівельного центру планується над конструкцією метрополітену всупереч вимогам КП “Київський метрополітен”, викладених у його листі від 25.02.2002 р.

В судовому засіданні представник Відповідача-3 пояснив, що законодавством не заборонено Відповідачу-3 відкликати свої раніше надані погодження Ордеру, а відтак, на думку Відповідача-3, Відповідач-3 мав право відкликати свої раніше надані погодження ордеру №05100408.

Відповідачі 2 та 3  на підтвердження своїх заперечень надали письмові заперечення, відповідь на позовну заяву, надали усні пояснення.

Третя особа без самостійних вимог проти позову заперечувала,  підтримуючи заперечення Відповідача 2 та 3 та наполягаючи на наявності порушення прав мешканців будинку по вулиці 20.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, господарський суд міста Києва, -

В с т а н о в и в:

Рішенням Київської міської Ради за № 486-2/646 від 29.05.2003 року “Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею” Позивачу було надано земельну ділянку площею 0,0847 га у довгострокову оренду на 25 років для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-торгівельного центру на вул. Богдана Хмельницького, 7 у м. Києві. Між Київською міською радою та Позивачем був укладений договір оренди земельної ділянки від 04.11.2003 року, який був зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів від 28.11.2003 року за № 91-6-00196. Для здійснення будівельних робіт Позивач відповідно до ст. 29 Закону України “Про планування та забудову територій” отримав дозвіл на виконання будівельних робіт за № 1505-Шв/С від 15.07.05 року, а також Ордер №05100408, що був виданий Відповідачем-1 на влаштування тимчасової огорожі на період будівництва офісно-торгівельного комплексу. Позивач приступив до виконання будівельних робіт і встановив тимчасову огорожу будівельного майданчика та почав виконання будівельних робіт.

30.05.2006 року за вих. № 858 Начальнику Головного управління контролю та зовнішнім дизайном м. Києва Відповідач-2 спільно із Відповідачем-3 направили лист, яким повідомляли Відповідача-1 про відкликання свого погодження Ордеру № 05100408 від 19.08.2005 року і просили зупинити його дію.

01.06.2006 року Відповідач-1 виніс лист-припис, яким у зв'язку з виникненням конфліктної ситуації навколо будівництва офісно-торгівельного комплексу по вул. Б.Хмельницького, 7 та відкликанням погодження Відповідачем-2 свого погодження до ордеру № 05100408, дія цього ордеру призупинялась до усунення конфлікту, а ордер пропонувалось повернути Відповідачу-1, тимчасову огорожу демонтувати, а порушений благоустрій відновити в термін до 10.06.06 р.

02.06.2006 року начальник відділу обстеження будівельних об'єктів Відповідача-1 виніс Позивачу припис у зв'язку з відзивом погодження ордеру Відповідачем-1 та Відповідачем-2, порушенням Позивачем вимог пунктів 5.16., 6.3 Правил благоустрою території, паркування транспортних засобів, тиші в громадських місцях, торгівлі на ринках у м. Києві, затв. Рішенням Київської міської ради від 26.09.2002 року N 47/207, та пропонував Позивачу в термін до 17.00 годин 02.06.2006 року демонтувати тимчасову огорожу та відновити благоустрій земельної ділянки за адресою Б.Хмельницького, 7.

Після отримання приписів Позивач зупинив виконання будівельних робіт та звернувся з позовом до суду.

Суд, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач-2 не довів в суді належними та допустимим доказами право відкликати своє погодження ордеру № 05100408, а посилання Відповідача-2 на не проведення громадських слухань не є порушенням з боку Позивача своїх обов'язків, оскільки такий обов'язок існував згідно ст. 18 Закону України “Про планування і забудову територій” у київської міської державної адміністрації, інших органів виконавчої влади, а не у Позивача.  Разом з тим, законодавством України не пов'язується не проведення громадських слухань з правом Відповідача - 2 відкликати своє погодження від Ордеру № 05100408, що був виданий Позивачу.

Посилання Відповідача-2 на ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, не може бути взяте судом до уваги, оскільки дана стаття стосується районних рад, а не районних у місті Києві рад. Повноваження районних у м. Києві рад, в тому числі Шевченківського району, визначені згідно Закону України “Про столицю України місто-герой Київ”, Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” цими законами та рішеннями Київської міської ради.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так як законодавством України не передбачено право Відповідача-2 відкликати раніше надане своє погодження ордеру, та враховуючи, що Відповідач-2 не довів правомірність своєї поведінки, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Позивача, пред'явлених до Відповідача-2.

Задоволення судом позовних вимог Позивача до Відповідача-3 зумовлено тим, що Відповідач-3 не надав суду доказів та правових підстав відкликання ним свого погодження ордеру № 05100408, як це передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порушення такого конституційного принципу зумовлює обов'язкове визнання такої дії незаконною.

Суд не бере до уваги посилання Відповідача-3 на ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, так як дана стаття визначає право виконавчого органу міської ради, за умови, що дані повноваження були делеговані йому відповідною радою, зупиняти раніше виданий цим органом дозвіл на експлуатацію об'єктів нерухомого майна усіх форм власності у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних та інших вимог законодавства.

Погодження Відповідачем-3 ордеру № 05100408 на встановлення тимчасової огорожі не є дозволом в розумінні ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Позивачем згідно ордеру не здійснюється експлуатація об'єкту нерухомості, так як такий об'єкт ще не збудований. Тобто погодження Відповідачем-3 ордеру № 05100408 не може вважатись видачею ним дозволу, який передбачений ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Ордер № 05100408 був виданий Відповідачем-1, як структурним підрозділом Київської міської державної адміністрації (виконавчим органом Київської міської ради), а не Відповідачем-3, тому Відповідач-3 не мав права відкликати такий Ордер чи своє погодження цього Ордеру згідно ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, оскільки така норма надає право зупиняти дозвіл тому органу, який такий дозвіл видавав.

Більше того, навіть недотримання Позивачем вказаних Відповідачем-3 положень законодавства України, не є правовою підставою для відкликання Відповідачем-3 раніше наданого погодження виданого Позивачу ордеру № 05100408, оскільки наявність права у органу державної влади чинити так за наявності порушень у Позивача, Відповідачем-3 суду не доведено.

Суд дійшов до висновку задоволення позовних вимог Позивача до Відповідача-1, так як згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок погодження, видачі, анулювання, продовження дії ордеру на тимчасове порушення благоустрою передбачено Положенням “Про Головне управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)”, що є Додатком N 7 до Рішення Київської міської ради від 10 липня 2003 р. N 584/744 та “Порядком оформлення та супроводу ордерів на право тимчасового порушення існуючого благоустрою у зв'язку з виконанням робіт на території м. Києва”.

Права Відповідачу-1 призупиняти дію ордеру вищезгаданими документами не надано, Відповідач-1 суду докази правомірності своїх дій не надав, а тому суд погоджується із викладеними у позовній заяві Позивача мотивами визнання листа-припису Відповідача-1 нечинним з підстав відсутності компетенції приймати таке рішення.

Суд дійшов висновку, що припис № 491861 від 02.06.2006 року повинен бути визнаний нечинним  у повному обсязі, оскільки даний припис був прийнятий у зв'язку з відкликанням погодження ордеру Відповідачем-1 та Відповідачем-2.

Посилання на виявлені Відповідачем-1 з боку Позивача порушення, що стали підставою для винесення припису, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки згідно Правил благоустрою території, паркування транспортних засобів, тиші в громадських місцях, торгівлі на ринках у м. Києві, затв. Рішенням Київської міської ради від 26.09.2002 року N 47/207 - у п. 5.16 передбачено обов'язок відповідальних осіб утримувати в належному санітарному стані та огороджувати земельні ділянки, що відведені в установленому порядку під будівництво; а згідно п. 6.3. забороняється проводити земляні, будівельні, монтажні та інші роботи без ордера Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном міста Києва на їх виконання або з порушенням вимог проекту організації робіт, будівництва.

Як вже було встановлено вище, суд визнав лист-припис Відповідача-1, яким Відповідач-1 призупиняв дію ордера, таким що не відповідає законодавству України та визнав незаконним відкликання Відповідачем-2 свого погодження ордеру №05100408, враховуючи, що припис був прийнятий на виконання листа-припису, та відсутність інших доказів протиправності поведінки Позивача, що вказані у приписі від 02.06.2006 року, то суд дійшов висновку про необхідність визнання недійним припису №491861.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України Відповідач-1 не надав суду доказів правомірності своїх дій при винесенні припису № 491861 від 02.06.2006 року, а тому позовна вимога Позивача в цій частині повинна бути задоволена судом.

Позовну вимогу Позивача щодо зобов'язання Відповідачів не чинити перешкоди у реалізації Позивачем своїх прав та законних інтересів по встановленню тимчасової огорожі та виконання інших будівельних робіт згідно Дозволу на виконання будівельних робіт за № 1505-Шв/С від 15.07.05 року суд визнав наступне. Відповідно до ст.ст. 6, 19 Господарського кодексу України органи державної влади та місцевого самоврядування не мають право втручатись в законну діяльність суб'єкта господарювання, а суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Кожен має право на здійснення діяльності, яка не заборонена законом. Відповідачами не були надані докази законності винесення ними приписів та прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до  ч. 4 ст. 24 Закону України „Про планування та забудову територій” у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Суд також визнає обґрунтованими посилання Позивача на неправомочність вказування у Приписі від 02.06.2006 року занадто малого строку для усунення виявлених недоліків, навіть, якби вони дійсно мали місце з боку Позивача. До того ж, раніше виданим листом-приписом від 01.06.2006 року Позивачу надавався строк на відновлення благоустрою до 10.06.2006 року.

Стаття 19 Конституції України визначила спеціальну правосуб'єктність для органів державної влади та місцевого самоврядування, як критерій законності прийнятих ними рішень та винесених суб'єктами владних повноважень документів.

Відтак, суд дійшов до висновку, що прийняті Відповідачами документи та рішення є порушенням прав Позивача здійснювати його законну господарську діяльність. Проте  спосіб захисту прав та інтересів  Позивача у формі його вимоги щодо заборони Відповідачам чинити  перешкоди у реалізації ним своїх прав та законних інтересів при виконанні будівельних робіт на вул. Б.Хмельницького, 7 не  відповідає порушенням вчиненим відповідачами.

Позивачем не надано доказів в обґрунтування згаданої вимоги, зокрема Позивач не довів, що  протизаконні перешкоди  чинять після винесення оскаржуваних  рішень (вчинення дій)   чи відповідні органи мають намір  вчиняти  такі дії. Поряд  з цим  суд не може зобов’язати  орган державної влади  та місцевого самоврядування здійснювати  свої законні  повноваження. Відповідно зазначена вимога  задоволенню не підлягає.

Способами захисту порушених прав згідно ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства є, зокрема, визнання нечинним рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд вважає, що визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, про що Позивач просить постановити рішення, може бути самостійними вимогами лише в тому випадку, коли такі вимоги не пов’язані з визнанням нечинними рішень або зобов’язаннями суб’єкта владних повноважень вчинити певні дії. За таких обставин, не підлягають задоволенню позовні вимоги про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Шевченківської районної в м. Києві ради та Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації відкликати свій підпис від раніше наданого погодження Ордеру № 05100408 та вимоги щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва призупиняти дію виданого ним Ордеру № 05100408.

Суд дійшов до висновку, що вимоги Позивача у відповідній частині відповідають законодавству України і їх часткове задоволення буде належним та достатнім способом захисту його порушених прав.

На підставі ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.2,7,158,161,162,163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Задовольнити позов частково.

2.          Визнати незаконними дії Шевченківської районної в м. Києві ради щодо відкликання раніше наданого погодження Ордеру № 05100408.

3.          Визнати незаконними дії Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відкликання раніше наданого погодження Ордеру № 05100408.

4.          Визнати нечинним в повному обсязі лист-припис Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва від 01.06.06 року за № 043-1023.

5.          Визнати нечинним в повному обсязі Припис № 491861 від 02.06.2006 року, виданий начальником відділу обстеження будівельних об'єктів Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва.

6.          В решті позову –відмовити.

7.          Судові витрати присудити на користь позивача відповідно до задоволених вимог.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

суддя                                                                                           Сулім В.В.