ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2007 р.                                                                   Справа № 1/30

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Паскаря А. Д., при секретарі судового засідання Байталюку В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Державного комунального підприємства “Чернівціводоканал”

до Державної податкової інспекції у м. Чернівці

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

за участю представників:

від позивача –Пустовіт Ю. О., довіреність від 01.01.2006 р. № 01/17

від відповідача –Чмола І.І., довіреність від 12.12.2006 року № 28570/10-008,

ВСТАНОВИВ:

Державне комунальне підприємство “Чернівціводоканал” звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 17.01.2005 р. № /1 та від 23.03.2005 р. № 004252320/2  про застосування фінансових (штрафних) санкцій за несвоєчасну сплату збору за забруднення навколишнього природного середовища, посилаючись на те, що вони прийняті з порушенням чинного законодавства, у тому числі ст. 250 Господарського кодексу України, тобто з порушенням шестимісячного строку з дня виявлення порушення.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що фінансові санкції, про які йдеться в оскаржуваних податкових повідомлень-рішеннях, не є адміністративно-господарськими санкціями, а тому зазначена вище норма закону застосуванню не підлягає.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.11.2005 року, залишеного в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2006 року, позов був задоволений.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.02.2007 року № К13789/06 рішення суду першої та апеляційної інстанцій було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Розпорядженням заступника голови господарського суду  Чернівецької області розгляд справи доручено судді Паскарю А.Д.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, посилаючись на його безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні відношення між сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає  задоволенню частково.

В преамбулі Закону України  “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (далі –Закон) вказано, що він є спеціальним   законом   з   питань   оподаткування,   який  встановлює  порядок  погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Також він встановлює спеціальний порядок нарахування, оскарження нарахування, процедуру сплати та примусового стягнення, яка може застосовуватися лише щодо податків і зборів (обов'язкових платежів), сплата яких передбачена Законами з питань оподаткування.

Згідно пункту 1.11 статті 1 Закону податкова декларація, розрахунок (далі –податкова декларація) –документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або   сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону визначено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), –протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), –протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом «г»підпункту 4.1.4 цього пункту, –протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

У відповідності до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 вищезазначеного Закону, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, –у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, –у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, –у розмірі 50 % погашеної суми податкового боргу.

В листопаді 2006 року посадовими особами ДПІ у м. Чернівці була проведена планова документальна  перевірка дотримання  Державним комунальним підприємством “Чернівціводоканал” вимог податкового та валютного законодавства за період 1У квартал 2003 року – 31.06.2004 року, за результатами якої був складений акт від 29.11.2004 року, відповідно до якого позивач допустив несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язані по сплаті збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 133115,58 грн, більше, ніж на 90 днів.

01.12.2004 відповідач прийняв по відношенню до позивача податкове повідомлення-рішення № /0, яким застосував штраф у розмірі 50 % за затримку на 475 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 133 115,62 грн., що складає 66 557,89 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржувалось в апеляційному порядку, у зв'язку з чим ДПІ у м. Чернівці 17.01.2005 прийняла податкове повідомлення-рішення № /1, яким визначила позивачеві такого ж розміру штраф за те ж порушення, про що було зазначено у попередньому податковому повідомленні-рішенні.

ДПА в Чернівецькій області по результатах розгляду скарги позивача 23.03.2005 прийняла нове податкове повідомлення-рішення № /2, яким збільшила розмір штрафу до 102 451,82 грн. (50%), виходячи із затримки підприємством на 475 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 204 903,64 грн.

З відзиву на позов (т.1, а. с. 10-11) та з доповнення позивача до скарги № 05/71 від 24.01.2005 року (т. 2, а. с. 42-43) вбачається, що до ДПА в Чернівецькій області позивач оскаржив також і податкове повідомлення-рішення  від 17.01.2005 року № /1.

Однак рішення ДПА в Чернівецькій області від 23.03.2005 року № 1588/10/25-010 про результати розгляду скарги позивача (т. 1, а. с. 6-9) ніяких відомостей щодо оскаржуваного податкового рішення від 17.01.2005 року № 000276600/1 не містить, тобто скарга позивача в частині обґрунтованості згаданого податкового рішення по суті розглянута не була та ніякого рішення з цього приводу прийнято не було.

Тому  відповідно до підпункту 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону скарга позивача в частині цього рішення вважається повністю задоволеною на його користь з 23.03.2005 року.

Відповідно до підпунктів “а”, “б” пункту 5.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 року № 253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 року за № 567/5758, зі змінами і доповненнями,  у разі часткового скасування раніше прийнятого рішення про нарахування суми податкового зобов'язання податковий орган складає та направляє платнику податку згідно із цим Порядком нове податкове повідомлення, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, а у разі збільшення податковим органом суми податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги платника податків податковий орган складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним порядком окреме податкове повідомлення на суму збільшення податкового зобов'язання, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається.

В підпункті “б” пункту  6.1 вказаного Порядку також визначено, що у разі                                                                                                                             якщо податковий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов’язання (штрафних (фінансових) санкцій) внаслідок їх адміністративного оскарження, податкове повідомлення вважається відкликаним.

З метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов'язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні (у разі, якщо сума податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги збільшується або залишається без змін, а раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається), податковим органом складається та надсилається (вручається) платнику податків податкове повідомлення, яке має номер первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставляється номер скарги, щодо якої воно складене (1 - для першої 2 - для другої тощо). Крім того таке податкове повідомлення-рішення містить новий граничний термін сплати податкового зобов'язання.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, у нумерації якого через дріб проставлено 1 не можна вважати таким, що є відкликаним, як вважає податковий орган.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку позивач погашав заборгованість по збору за забруднення навколишнього природного середовища, термін сплати якого настав у 2002-2003 роках, а податкове повідомлення відповідач прийняв 01.12.2004 року.

ДПА в Чернівецькій області по результатах розгляду скарги позивача 23.03.2005 прийняла рішення про часткове скасування податкового повідомлення-рішення № /0 зі збору за забруднення навколишнього природного середовища (50 відсотків) на суму 10617,77 грн. та застосувала до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища (50 відсотків)  на суму 46511,70 грн.

На підставі зазначеного рішення ДПА в Чернівецькій області ДПІ у м. Чернівці прийняла нове податкове повідомлення-рішення № /2, яким  розмір штрафу збільшений до 102 451,82 грн. (50%), виходячи із затримки підприємством на 475 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 204 903,64 грн. (т. 1, а. с. 6-9).

Між тим судом встановлено, що як в податкове повідомлення-рішення  № /0 від 01.12.2004 року, про яке йдеться в рішенні ДПА в Чернівецькій області від 23.04.2005 року, так і в податкове повідомлення-рішення від 17.01.2005 року під таким же номером через дріб “1” розмір застосованого відносно позивача штрафу за затримку на 475 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 133115,62 грн. складає 66557,89 грн. (т. 1, а. с. 13,14).

Таким чином, враховуючи часткове скасування податкового рішення  від 01.12.2004 року № /0, відповідно до підпункту “а” пункту 5.3 Порядку податкове рішення № /1 на суму 66557,62 грн., яке оскаржується, вважалося би відкликаним, а сума штрафних (фінансових) санкцій в податкове рішення відповідача від 23.03.2005 року № /2 на суму 102451,82 грн. фактично складає 55940,12 грн. (102451,82 грн. –46511,70 грн.  = 55940,12 грн.).

З огляду на викладене суд зазначає, що податкове рішення відповідача від 23.03.2005 року № /2 на суму 102451,82 грн. не відповідає рішенню ДПА в Чернівецькій області від 23.03.2005 р. № 1588/10/25-010, у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тобто суму вказаних в цьому податковому повідомленні-рішенні штрафних санкцій слід вважати 55940,12 грн.

Посилання позивача на те, що оскаржені  податкові повідомлення-рішення відповідачем були прийняті після закінчення  встановленого статтею 250 Господарського кодексу України шестимісячного терміну з дня виявлення порушення є безпідставним, оскільки в даному випадку  сума податкового зобов’язання підприємства ДПІ у м. Чернівці визначена у відповідності до статті 15 Закону, тобто не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання.

Незважаючи на те, що в ході розгляду справи позивач не уточнив та не змінив свої вимоги, постанова у даній справі господарським судом приймається з урахуванням вимоги частини 3 статті 162 КАС України.

На підставі частин 1, 3 статті 94 КАС України здійснені позивачем судові витрати підлягають стягненню  з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 89, 94, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 17.01.2005 року № /1.

3.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 23.03.2005 року № /2 в частині стягнення 46511,70 грн. Суму штрафних (фінансових) санкцій, вказаних в цьому податковому повідомленні-рішенні, вважати 55940,12 грн.

4.В решті позову відмовити за безпідставністю.

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного комунального підприємства “Чернівціводоканал” (м. Чернівці, вул. Комунальників, 5, ідентифікаційний код 03361780)  державне мито в сумі 46,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 53,57 грн.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо протягом цього строку не подано заяву про її апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернівецької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, та подачею апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, встановленого частиною 5 статті 186 КАС України.

Суддя                                                           А. Паскарь