ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/224
16.08.07 р.

За позовом   Закритого акціонерного товариства «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація»

до                   Державного підприємства «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»

третя особа  Комунальне підприємство «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»

про                 спонукання до виконання договірних зобов’язань

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:        Амірова Ю.В. –предст. за довір. №б/н від 23.03.07р.;

від відповідача:    Саліван Л.Ф. –предст. за довір. №181 від 25.06.07р.;

від третьої особи:  не з’явились.

Рішення прийняте 16.08.2007р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 10.07.2007р. по 18.07.2007р., з 18.07.2007р. по 02.08.2007р., 02.08.2007р. по 15.08.2007р. з 15.08.2007р. по 16.08.2007р.

В судовому засіданні 16.08.2007р., на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України, за згодою представників позивача та відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги  Закритого акціонерного товариства «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація»до Державного підприємства «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал», третя особа Комунальне підприємство «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт», про спонукання до виконання договірних зобов’язань.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно  ухиляється від виконання договору №2-Д-06 від 24.11.2006 року на проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс “Мистецький арсенал” і, не припинивши договірних відносин з позивачем, проводить закупівлю робіт, які є предметом зазначеного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2007р. було порушено провадження у справі №35/224, розгляд справи призначено на 10.07.2007р.

Разом з позовними вимогами позивач, у відповідності до ст.ст. 66, 67 ГПК України, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству “Культурно –мистецький та музейний комплекс “Мистецький арсенал” (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 28, ) та іншим особам вчиняти дії по здійсненню (організації, проведенню, акцептуванню тендерних пропозицій, оформленню результатів торгів, укладанню договорів тощо) процедури закупівлі робіт з реставрації культурно –мистецького та музейного комплексу “Мистецький арсенал”.

Розглянувши подану заяву про застосування способів забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини, викладені в заяві та згідно з вимогами ст.ст. 65, 66, 67 ГПК України, суд дійшов висновку, що заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2007р. №35/224 вжито заходів до забезпечення позову.

Заборонено Державному підприємству “Культурно-мистецький та музейний комплекс “Мистецький арсенал” (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 28, ) та іншим особам вчиняти дії по здійсненню (організації, проведенню, акцептуванню тендерних пропозицій, оформленню результатів торгів, укладанню договорів тощо) процедури закупівлі робіт з реставрації культурно-мистецького та музейного комплексу “Мистецький арсенал”, до прийняття рішення у справі.

За ініціативою суду здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно –апаратного комплексу «Діловодство суду».

Представником позивача в судовому засіданні 10.07.2007р. були подані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/224.

Представником відповідача в судовому засіданні 10.07.2007р. були подані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/224.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, своїх представників не направила.

Суд довів до відома представників сторін, що до початку судового засідання від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

Представник позивача в судовому зсіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього, та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 10.07.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 18.07.2007р.

Представником позивача в судовому засіданні надані письмові пояснення та документи до матеріалів справи.

Представником відповідача в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості ознайомитись з документами, наданими представником позивача.

Судом було задоволено заявлене представником відповідача клопотання про оголошення  перерви в судовому засіданні.

В судовому засіданні представником відповідача було подане клопотання про витребування додаткових доказів у позивача.

Представник позивача заперечував проти поданого представником відповідача клопотання про витребування доказів у позивача, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, своїх представників не направила.

Вирішення питання щодо заявленого представником відповідача клопотання судом було перенесено на наступне судове засідання.

В судовому засіданні 18.07.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 02.08.2007р.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вирішив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про витребування доказів, поданого в попередньому судовому засіданні, як необґрунтованого та безпідставного.

Представником відповідача в судовому засіданні були подані письмові пояснення до матеріалів справи.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, своїх представників не направила.

Представник позивача в судовому зсіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього, та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 02.08.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 15.08.2007р.

В судовому засіданні 15.08.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 16.08.2007р.

До початку судового засідання від відповідача надійшли копії документів та додаткові письмові пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про залучення до матеріалів справи тендерної документації.

Представник відповідача заперечував проти вищевказаного клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи тендерної документації на закупівлю робіт, посилаючись на безпідставність останнього.

В судовому засіданні оголошувалась перерва для дослідження наданих представником відповідача документів, та вирішення питання щодо клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи тендерної документації на закупівлю робіт.

Суд дослідивши матеріали справи, вирішив відмовити представнику позивача в задоволенні клопотання про залучення до матеріалів справи тендерної документації на закупівлю робіт, як необґрунтованого та безпідставного.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

Третя особа в судове засідання не з’явилась,  своїх представників не направила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеного тендеру на закупівлю першочергових, проти аварійних, підготовчих та консерваційних робіт між Закритим акціонерним товариством «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація»(надалі позивач) і Комунальним підприємством «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»(надалі третя особа) було укладено наступні Договори з додатковими угодами на виконання робіт по створенню культурно – мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал», а саме:

- Договір №1 від 31.05.2005р. на проведення першочергових підготовчих будівельних робіт для пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький Арсенал»;

- Договір №2 від 13.07.2005р. на виконання протиаварійних та першочергових робіт для пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»;

- Договір №3 від 23.08.2005року на проведення консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка  №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»;

- Договір №1 від 16.03.2006р. на проведення додаткових консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка  №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»;

- Договір № 2-Д-06 від 24.11.2006 року на проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка  №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал».

Протягом 2007 року позивач виконував роботи на підставі Договору №2-Д-06 від 24.11.2006р. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 04.12.2006 року про зміну умов зазначеного Договору вартість робіт складає 46 454,749 тис. грн.

На даний час Договір № 2-Д-06 від 24.11.2006р. виконаний сторонами частково: позивач виконав роботи на загальну суму 27 230 372,4 грн., з них замовником оплачено 20 361 606 грн.

Станом на 13.06.2007 року заборгованість замовника з оплати виконаних за Договором робіт складає 6 868 766,4 грн.

Обсяги виконаних робіт і проведених розрахунків зафіксовані в Акті звірки виконаних і оплачених робіт станом на 01.04.2007р., який підписаний представниками сторін (копія акту наявна в матеріалах справи).

Замовником реставраційних та відновлювальних робіт по створенню культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»на підставі п. 3 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 04.03.2005р. №309 виступило Комунальне підприємство Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»(Копія розпорядження в матеріалах справи).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року №44-р про «Деякі питання культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»майновий комплекс колишнього військового містечка №5 в м. Києві по вул. Січневого повстання, 28-30, передано із сфери управління Київської міськдержадміністрації до сфери управління Міністерства культури і туризму України.

Розпорядженням МКТ замовником проектних, будівельних та інших робіт із створення Комплексу «Мистецький арсенал»визначено Державне підприємство Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»(надалі відповідач) (п. 3 Розпорядження КМУ від 14.02.2007р. №44-р.).

У зв’язку з передачею комплексу до відання Міністерства культури і туризму України роботи на об’єкті припинені з квітня 2007 року, укладені з позивачем договори не виконуються з боку замовника.

В Інформаційному бюлетені Тендерної палати України №23 (94) від 04.06.2007 року за №23004706 опубліковано повідомлення про проведення Державним підприємством  «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»торгів із закупівлі робіт з реставрації культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»(першочергові проти аварійні роботи) на червень –грудень 2007 року.

Отже, відповідач не припинивши договірних відносин з позивачем, проводить закупівлю робіт, які є предметом Договору  № 2-Д-06 від 24.11.2006р., що є грубим порушенням умов Договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.  526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 188 ГК України договір є обов’язковим для виконання сторонами, зміна та розірвання господарських договорів  в односторонньому порядку не допускається. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено  договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Позивач вказує на те, що аналіз укладених Договорів і норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що зміна сторони у державному контракті (в даному випадку уповноваженого органу держави, який виконує функції замовника за укладеними договорами) не тягне припинення договору, укладеного між позивачем та державним замовником.

Враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»договір про закупівлю укладається відповідно до положень Цивільного кодексу України, відповідач протиправно ухиляється від виконання договірних зобов’язань за Договором №2-Д-06 від 24.11.2006 року, укладеним з позивачем.

Можливість держави в особі її органу на передачу (делегування) іншому суб’єкту права для здійснення господарсько –управлінських повноважень передбачена і ст. 195 Господарського кодексу України. В силу ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений внаслідок правонаступництва та в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи викладене, передача функцій змовника за державним контрактом на підставі рішення Кабінету Міністрів України або іншого органу виконавчої влади, уповноваженого управляти державним майном, тягне правонаступництво його прав і обов’язків за укладеними договорами, які не виконані на момент передачі функцій замовника.

Відповідно до ст. 20 ГК України права і законні інтереси суб’єкта господарювання захищаються шляхом визнання наявності прав, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення та шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі.

З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати Державне підприємство «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»замовником за договором №2-Д-06 від 24.11.2006 року на проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28 – 30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал», укладеного із Закритим акціонерним товариством «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація»та зобов’язати Державне підприємство «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»належним чином виконати умови Договору №2-Д-06 від 24.11.2006р. на проведення  додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28 –30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал», укладеного із Закритим акціонерним товариством «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація».

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, у відзиві на позов посилався на наступне:

1. Договір №2-Д-06 укладений не на підставі державного замовлення тому не є державним контрактом;

2.  Договір №2-Д-06 укладений з порушенням вимог Законів України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб», «Про державний бюджет України», норм Бюджетного та Господарського кодексів України;

3. З аналізу дій сторін щодо укладання Договору №2-Д-06 вбачається свідоме порушення норм діючого законодавства, що може містити ознаки суспільно – небезпечних діянь, визначених статтями 210, 364 Кримінального кодексу України;

4. Безумовна заміна замовника у державному контракті (державному замовленні) у поточному бюджетному періоді за договором, укладеним у попередньому бюджетному періоді, діючим законодавством України не передбачено;

5. Кошти субвенцій, відповідно до статті 105 Бюджетного кодексу  України, не є коштами державного замовлення, оскільки надаються не для задоволення пріоритетних державних потреб;

6. Згідно пункту 7 статті 23 Бюджетного кодексу України, усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду;

7. Відповідно до частини 2 статті 24 Господарського процесуального кодексу України, Державне підприємство «Культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал»не є відповідним відповідачем по справі;

8.Органи Державного казначейства відповідно до чинного законодавства та внутрішніх нормативних актів приймають від розподільників коштів та одержувачів, які в них обслуговуються, реєстри зобов’язань у межах залишків на відповідних бухгалтерських рахунках «Асигнування на взяття зобов’язань», а реєстри фінансових зобов’язань –у межах залишків невиконаних зобов’язань.

Держане казначейство з метою ефективного управління коштами державного бюджету консолідує інформацію, одержану від територіальних органів, щодо наявності неоплачених фінансових зобов’язань для прийняття відповідних рішень про виділення асигнувань головним  розпорядником коштів.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 95 Конституції України, Законами України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб», «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», «Про державний бюджет України», ст.ст. 23, 105 Бюджетного кодексу України, ст. 206 Господарського кодексу України та ст. 215 Цивільного кодексу України, відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Комунальним підприємством «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»-  третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, були надані письмові пояснення по справі в яких зазначено наступне.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р. №44-р КП «Дирекція реставраційно – відновлювальних робіт»передало майновий комплекс «Мистецький арсенал»згідно акту приймання –передачі від 17.04.2007р. № Міністерству культури і туризму України. Згідно з рішенням Міністерства культури і туризму України ДП «Мистецький арсенал»визначено замовником проектних, будівельних та інших робіт із створенням зазначеного комплексу.

На даний час діяльність КП «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»щодо виконання договірних зобов’язань за Договором №2-Д-06 від 24.12.2006 року повністю відповідає чинному законодавству.

В процесі розгляду справи позивачем були надані письмові  пояснення щодо обставин, викладених у відзиві на позов, в яких позивач зазначив наступне.

Дотримання чинного законодавства в процесі проведення закупівлі додаткових першочергових, проти аварійних та консерваційних робіт підтверджується висновком Тендерної палати України №06/11-165-вз (копія в матеріалах справи). За результатами дослідження наданих документів Тендерною палатою встановлено, що застосування Комунальним підприємством «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»процедури закупівлі додаткових першочергових, проти аварійних та консерваційних робіт для забезпечення реставрації музейного комплексу «Мистецький Арсенал»у одного учасника –ЗАТ «Укрреставрація»відповідає вимогам частини другої статті 33 Закону України «Про закупівлю товарів робіт і послуг за державні кошти».

Враховуючи викладене, доводи відповідача щодо укладання Договору №24-Д-06 від 24.11.2006р. з порушенням норм спеціального законодавства у сфері закупівель за державні кошти є необґрунтованими і спрямовані на одностороннє ухилення від виконання договірних зобов’язань.

Фінансування робіт за Договором №24-Д-06 від 24.11.2006 року в 2006 –2007 роках здійснюється за рахунок коштів субвенції державного бюджету місцевим бюджетом для створення культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал».

Так, постановами КМУ від 21.04.2006 року №533 та від 01.03.2007р. №332 затверджено порядок використання в 2006 і 2007 роках субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для створення культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал», створення рекреаційних зон, меморіальних і музейних комплексів, а також розвитку історико –культурних пам’яток і заповідників (копії постанов в матеріалах справи).  Фінансування робіт здійснювалося згідно розподілів асигнувань на фінансування капітальних вкладень на 2006 –2007 роки, затверджених КМДА (копії розписів в матеріалах справи).

Тобто, оплата робіт за Договором №24-Д-06 від 24.11.2006 року забезпечена фінансуванням за рахунок коштів субвенції.

Факт укладання Договору №24-Д-06 від 24.11.2006 року саме на виконання державної програми створення музейного комплексу «Мистецький арсенал»і в межах асигнувань на 2007 рік підтверджується листуванням між державними органами:

- Доповідною запискою В.о. голови Державної служби з питань національної культурної спадщини на ім’я міністра культури і туризму від 04.07.2007р.;

- Листом Заст. начальника Головного управління комунальної власності м. Києва на адресу корпорації «Укрреставрація»від 13.06.2007 року №042/17/5-3778;

- Листом Першого заступника Голови КМДА на адресу Міністерства культури і туризму від 29.05.2007року №002-582;

- Листом Першого заступника Голови КМДА на адресу Міністерства фінансів від 23.04.2007р.

Процедура закупівлі робіт за державні кошти регулюється Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти». Відповідно до ст. 1 Закону державна закупівля –це придбання замовником товарів, робіт і послуг за державні кошти у порядку, встановленому цим Законом; державні кошти –кошти Державного бюджетів, державні кредитні ресурси тощо.

Отже, як вказує позивач, коло державних контрактів не обмежується виключно державними замовленнями, які формуються відповідно до Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб»і включені до постанови КМУ про державне замовлення на закупівлю товарів, виконання робіт, надання послуг для державних потреб у відповідному році, а включає інші державні контракти, укладені для задоволення державних потреб за рахунок державних коштів.

Щодо листів Міністерства юстиції України, які були подані відповідачем на підтвердження викладених заперечень у відзиві на позов, позивач зазначає наступне.

Міністерство юстиції є центральним органом виконавчої влади, який діє відповідно до Конституції України, законів України та Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30.12.1997 року №1396, і не має повноважень щодо надання офіційних роз’яснень законодавства, на що неодноразово вказувало у  своїх листах.

Крім того, листи  міністерства юстиції України не можуть вважатись належними доказами, оскільки не встановлюють жодних обставин справи, а містять довільну оцінку доводів відповідача та надані з перевищенням своїх повноважень.

Щодо доводів відповідача про те, що Договір припинив свою дію після закінчення 2006 року та предмет закупівлі, яка проводиться відповідачем, не співпадає з предметом Договору №24-Д-06 від 24.11.2006 року.

Згідно повідомлення № 23004706, опублікованого в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України №23 (94) від 04.06.2007 року, відповідач проводить закупівлю робіт з реставрації культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»(першочергові протиаварійні роботи) на червень –грудень 2007 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору №2-Д-06 від 24.11.2006 року виконавець зобов’язався виконати за завданням замовника додаткові першочергові, протиаварійні та консерваційні роботи (стабілізуючі та превентивні) згідно директивного графіка виконання робіт для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування існуючих будівель майнового комплексу військового містечка №5 на вул. Січневого повстання, 28-30 у Печерському районі під культурно –мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал».

В примітці позивач зазначив, що директивний графік передбачив проведення робіт протягом листопада 2006 р. –червня 2007 року, проте з березня 2007 року вони зупинені у зв’язку з ухиленням відповідача від виконання Договору.

Етапи виконання робіт, їх склад на кожному етапі визначаються техніко –економічним обґрунтуванням та проектною документацією на об’єкт.

Згідно Зведеного висновку №120 щодо техніко –економічного обґрунтування створення культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»від 01.06.2006р., наданого Центральною службою Укрінвестекспертизи, до першої черги будівництва віднесено першочергові протиаварійні роботи та роботи по консервації споруди, в тому числі підсилення фундаментів, укріплення склепінь, підсилення стін фасадів, а також ремонтно –реставраційні роботи та роботи з пристосування існуючих будівель (копія Зведеного висновку №120 в матеріалах справи).

Комплекс першочергових протиаварійних і консерваційних робіт визначений Державним науково –дослідним інститутом будівельних конструкцій (НДІБК) у Висновку за результатами обстеження технічного стану конструкцій будівлі «Мистецький арсенал»від 24.10.2006 року.  Відповідно до п. 3.5. Висновку виконання наміченої програми широкої реставрації та реконструкції пам’ятки можливе лише після повного завершення комплексу першочергових протиаварійних робіт щодо укріплення основи та фундаментів, стін і перекриттів для забезпечення їх безпечної роботи та можливості сприйняття додаткових навантажень при реконструкції будівлі за спеціально розпробленою проектною документацією інституту «УкрНДІпроектреставрація».

Як вже зазначалось, виконання додаткових першочергових, проти аварійних та консерваційних робіт (стабілізуючих та превентивних) для забезпечення подальших робіт з реставрації та пристосування є предметом Договору з позивачем, тому проведення реставраційних робіт окремо, без завершення першочергових протиаварійних, суперечить обставинам справи.

Крім того, позивач зауважив, що доводи відповідача про припинення дії Договору у зв’язку із закінченням 2006 фінансового року (оскільки заборонено проводити видатки на капітальні вкладення, крім випадків, зумовлених форс- мажорними обставинами) спростовуються наступним.

По –перше, і Закон України «Про державний бюджет України на 2006 рік», і Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»передбачають надання субвенцій на фінансування зазначених робіт.

По –друге, розпочаті у 2006 році протиаварійні першочергові та стабілізуючі превентивні роботи неможливо зупинити згідно технології виконання, про що вказано у Висновку за результатами обстеження технічного стану конструкцій будівлі «Мистецький арсенал»від 24.10.2006 року (п.3.3.), а також Доповідній записці в.о. голови Державної служби з питань національної культурної спадщини на ім’я міністра культури і туризму від 04.07.2007 року. Отже, за твердженням позивача, зупинення таких робіт може призвести  до  руйнування пам’ятки архітектури.

Відповідачем були подані додаткові письмові пояснення, щодо пояснень наданих позивачем на обставини, викладені у відгуку на позов.

В наданих поясненнях відповідач підтримав свої заперечення проти позовних вимог, та зазначив наступне.

Заперечення відповідача стосуються вимог спеціального законодавств України щодо строку дії Договорів, укладених на підставі Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні  кошти»у відповідності до затвердженого річного плану державних закупівель та порядку використання бюджетних коштів, у тому числі на наступний рік у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України», Бюджетного кодексу України та абзацу 2 частини 2 ст. 34 Закону України «Про закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти».

Крім того, відповідач вказує на те, що позивач не мав права укладати договір з переходом строку дії на наступний бюджетний і календарний період.

Тобто, за твердженням відповідача, укладаючи Договір №24-Д-06 від 24.11.2006р. позивач свідомо пішов на порушення вимог спеціального законодавства.

Органи Державного казначейства відповідно до чинного законодавства та внутрішніх нормативних актів приймають від розподільників коштів та одержувачів, які в них обслуговуються, реєстри зобов’язань у межах залишків на відповідних бухгалтерських рахунках «Асигнування на взяття зобов’язань», а реєстри фінансових зобов’язань –у межах залишків невиконаних зобов’язань.

Державне казначейство з метою ефективного управління коштами державного бюджету консолідує інформацію, одержану від територіальних органів, щодо наявності неоплачених фінансових зобов’язань для прийняття відповідних рішень про виділення асигнувань головним розпорядником коштів.

Позивач був обізнаний у тому, що органи Державного казначейства не будуть проводити переказ коштів за Договором №24-Д-06  від 24.11.2006р. у наступному бюджетному і календарному періоді, але свідомо проігнорував таке повідомлення і залишив зазначений Договір без змін.

Таким чином, відповідач вказує на обґрунтованість доводів відповідача щодо здійснених позивачем порушень норм спеціального законодавства.

Також, відповідачем вказується на суперечливість позовних вимог позивача, посилаючи на наступне.

Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один рік, який починається 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно статті 105 Бюджетного кодексу України  - основні засади надання субвенцій визначаються окремим законом, порядок та умови їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 ст. 2 Бюджетного кодексу України субвенція визначена як міжбюджетний трансферт для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання субвенцій. Також, кошти субвенцій, не є коштами державного замовлення, оскільки надаються не для задоволення пріоритетних державних потреб.

Згідно пункту 7 статті 23 Бюджетного кодексу України, усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду.

Таким чином, викладені позивачем пояснення, щодо субвенцій, на думку відповідача не стосуються норм чинного законодавства України, а є лише суб’єктивною думкою позивача.

Стосовно посилань позивача на те, що проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт, а саме:  стабілізуючих та превентивних для забезпечення подальших робіт з реставрації і проведення робіт з реставрації є тотожними поняттями, на думку відповідача, прямо протирічать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»окремо виділяються наступні заходи з охорони культурної спадщини:

- реставрація –сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення консервації фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об’єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності;

- консервація –сукупність науково обґрунтованих заходів, які дозволяють захистити об’єкти культурної спадщини від подальших руйнувань і забезпечують збереження їхньої автентичності з мінімальним втручанням у їхній вигляд;

- реабілітація;

- ремонт.

Таким чином, як стверджує відповідач, проведення додаткових першочергових, протиаварійних та консерваційних робіт, а саме: стабілізуючих та превентивних для забезпечення подальших робіт з реставрації та проведення самих реставраційних робіт відповідно до норм діючого законодавства України не є аналогічними (тотожними), а зовсім різними видами робот, які здійснюються на різних етапах. Такий самий висновок міститься і у роз’ясненнях Міністерства юстиції України від 06.07.2007р. №214.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Процедура закупівлі робіт за державні кошти, а також порядок укладання Договорів про закупівлю регулюється Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

Відповідно до  ч. 4 ст. 1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», державна закупівля –придбання замовником товарів, робіт і послуг за державні кошти у порядку, встановленому цим Законом.

Спірний Договір №2-Д-06 від 24.11.2006 року було укладено між позивачем та третьою особою за процедурою закупівлі робіт за державні кошти.

Закупівля вказаних робіт була здійснена шляхом закупівлі в одного учасника.

В своїх обґрунтуваннях позивач посилається на те, що відповідач не припинивши договірних відносин з позивачем проводить закупівлю робіт, які є предметом Договору №2-Д-06 від 24.11.2006 року, що є грубим порушенням умов Договору та вимог чинного законодавства.

Суд вважає вказані посилання відповідача безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами спірного Договору є Комунальне підприємство «Дирекція реставраційно –відновлювальних робіт»(замовник) та Закрите акціонерне товариство «Спеціальне науково –реставраційне проектне будівельно –виробниче товариство «Укрреставрація»(виконавець).

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України  «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»договір про закупівлю укладається відповідно до положень Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є: договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (п. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 173 Господарського кодексу України Господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько –господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 1 ч. 3 ст. 174 Господарського кодексу України).

Майново –господарським зобов’язанням визнаються  цивільно –правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарським відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей передбачених цим кодексом (п. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 2 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі недодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З огляду на викладені норми чинного законодавства, а також враховуючи те, що відповідач по справі не являється стороною в спірному Договорі, відповідно у останнього не виникало цивільних прав та обов’язків по даному Договору. Таким чином,  відповідач по справі, не мав визначених прав та обов’язків, щодо припинення договірних відносин, або зміну останніх з позивачем.

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідач протиправно ухиляється від виконання договірних зобов’язань є безпідставними та необґрунтованими.

Також, в своїх обґрунтуваннях позивач посилається, на те, що спірний договір є за своєю правовою природою державним контрактом в розумінні ст. 13 Господарського кодексу України та Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб», відповідно,  за твердженням позивача,  передача функцій замовника за державним контрактом на підставі рішення КМУ або іншого органу виконавчої влади, уповноваженого управляти державним майном, тягне правонаступництво його прав і обов’язків за укладеним договорами, які не виконані на момент передачі функцій замовника.

Суд вважає, такі доводи позивача безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2-5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб»державне замовлення –це засіб державного  регулювання економіки шляхом формування на контрактній (договірній) основі складу та обсягів товарів, робіт і послуг, необхідних для забезпечення пріоритетних державних потреб, розміщення державних контрактів на її поставку (закупівлю) серед підприємств, організацій та інших суб’єктів господарської діяльності України всіх форм власності.

Виконавці державного замовлення –суб’єкти господарювання усіх форм власності (резиденти або нерезиденти), які виготовляють чи поставляють товари (роботи, послуги) для задоволення пріоритетних державних потреб.

Державний контракт –це договір, укладений державним замовником від імені держави з виконавцем державного замовлення, в якому визначаються економічні і правові зобов’язання сторін і регулюються взаємовідносини замовника і виконавця.

Абзац перший частини другої статті 1 Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб»передбачає, що поставки товарів, робіт і послуг для пріоритетних державних потреб забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел фінансування, що залучаються до цього. Обсяг коштів для закупівлі зазначених товарів, робіт і послуг передбачаються в законі про Державний бюджет України на поточний рік та визначаються Кабінетом Міністрів України відповідними рішеннями про використання позабюджетних джерел фінансування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2  Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб»з метою організації робіт, пов’язаних з формуванням державного замовлення, розміщенням поставок продукції для державних потреб і контролем за їх виконанням, Кабінет Міністрів України визначає і затверджує перелік державних замовників, обсяги та склад державного замовлення. Порядок формування державного замовлення та пріоритетні державні потреби затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2006р. №518 «Про державне замовлення на закупівлю товарів, виконання робіт, надання послуг для державних потреб у 2006 році»затверджено обсяги державного замовлення на закупівлю товарів, виконання робіт, надання послуг для державних потреб у 2006 році та перелік державних замовників.

Слід звернути увагу, що Київська міська державна адміністрація,  у сфері управління якої перебував майновий комплекс колишнього військового містечка №5 у м. Києві по вул. Січневого повстання, 28-30, не визначена державним замовником у Переліках державних замовників, які затверджені  вказаною постановою, як і проведення робіт, зокрема робіт, які є предметом спірного договору, по культурно –мистецькому та музейному комплексу «Мистецький арсенал»не передбачено у розділах «Державне замовлення»даної постанови.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірний договір не  являється державним контрактом в розумінні ст. 13 Господарського кодексу України та Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб».

Слід звернути увагу, що Законом України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб», Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»непередбачена безумовна заміна будь –якої сторони контракту договору.

Враховуючи викладене, безумовна заміна замовника у державному контракті (державному замовленні) у поточному бюджетному періоді за договором, укладеним у попередньому бюджетному періоді, діючим законодавством України не передбачена.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року №44-р про «Деякі питання культурно –мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал»майновий комплекс колишнього військового містечка №5 в м. Києві по вул. Січневого повстання, 28-30, передано із сфери управління Київської міськдержадміністрації до сфери управління Міністерства культури і туризму України.

Проте, передача майнового комплексу із сфери управління одного виконавчого органу до іншого, не тягне за собою автоматичного правонаступництва, за договірними зобов’язаннями предметом яких є зазначений майновий комплекс.

Відповідно до п. 7 ст. 23 Бюджетного кодексу України, усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, Київська міська державна адміністрація,  була обізнана, щодо припинення асигнувань у наступному бюджетному і календарному періоді, проте відповідних змін  до спірного Договору, в зв’язку з виниклими обставинами внесено не було. Вказані обставини підтверджуються, наявними в матеріалах справи листами №042/17/5-3778 від 13.06.2007р., №002-582 від 29.05.07р. , №002-421 від 23.04.07р.

Отже, вирішуючи питання стосовно заміни кредитора у зобов’язанні потрібно враховувати норми статей 512,  513, 517 Цивільного кодексу України, які в свою чергу передбачають наступне.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов’язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов’язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов’язані може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов’язанні не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно  до ст. 513 Цивільного кодексу України,  правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України,  первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже чинним законодавством чітко визначені підставі і порядок заміни кредитора у зобов’язанні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про  визнання відповідача замовником за Договором №2-Д-06 від 24.11.2006р. та зобов’язання останнього виконувати умови вказаного Договору, є необґрунтованими  та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України,  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2007р. №35/244 про вжиття заходів до забезпечення позову, скасувати.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого у відповідності до статті 84 ГПК України.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення 21.08.2007 року.