ПОСТАНОВА

"28" вересня 2007 р.
Справа № 7а/121-3200

14 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді     Стадник М.С.

розглянув справу:

за позовом: Тернопільського державного заводу по виробництву м'ясо-кісткового борошна „Ветсанзавод”, с. Острів, Тернопільського району, Тернопільської області, 47728

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління державного казначейства України в Тернопільській області, м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 3, 46003

до відповідача: Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, м. Тернопіль, вул. Нечая, 27

за участю представників сторін:

позивача:          Лукашов Ростислав Сергійович –довіреність від 18.07.07р.;

відповідача:          Єрохін Олександр В’ячеславович  –доручення № 6366 від 13.08.07р..

Суть справи:

Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" звернувся з позовом про скасування постанови державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 15.06.2007р. про арешт коштів боржника.

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

В засіданні з 25.09.2007р. по 28.09.2007р. на підставі ст. 150 КАС України оголошувалася перерва для надання сторонам можливості подати додаткові матеріали в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Державна виконавча служба проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що постанова винесена на виконання зведеного виконавчого провадження. Просить суд врахувати, що проведення виконавчих дій здійснювалось відповідно до ст.ст. 50, 63 Закону України „Про виконавче провадження”, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження” стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Просить в позові відмовити.

Головне управління державного казначейства України у Тернопільській області позовні вимоги підтримало в частині накладення арешту на рахунок № 0677 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, просить суд врахувати, що відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів. Відкритий позивачем рахунок № 0677 в управлінні Державного казначейства Тернопільського району для розрахунків по державній програмі в галузі сільського господарства, а тому кошти які поступають на даний рахунок є коштами обласного бюджету і являються виключного цільовими коштами які повинні використовуватись тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Відділом Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції на підставі ст.ст. 5, 50 Закону України „Про виконавче провадження” (далі Закон України)  15.06.2007 року винесено Постанову про арешт коштів боржника, відповідно до п. 1 якої накладено арешт на кошти в сумі 34857,72 грн., що знаходяться на рахунку № 297 в ТФ ТОВ „Укрпромбанк”, МФО 338738 та  № 0677 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012 та належать ДП „Ветсанзавод”, с. Острів, Тернопільського району.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що постанова про арешт коштів боржника від 15.06.2007р. винесена з порушенням чинного законодавства, в порядку передбаченому ст. 55 Закону України на адресу підприємства не поступала, а також звертає увагу суду на те, що з відкритого у ГУДКУ у Тернопільській області рахунку, на який державною виконавчою службою накладено арешт, проводяться розрахунки по державній програмі в галузі сільського господарства. На вказаному рахунку кошти є виключно цільовими, а їх спрямування державною виконавчою службою на цілі що не відповідають бюджетним призначенням, передбаченим загальним планом використання бюджетних коштів на 2007 рік, є порушенням ст. 119 БК України. Також просить суд врахувати, що арешт згідно оскаржуваної постанови накладено на кошти в сумі 34857,72 грн. тоді як перелік сум стягнення у самій постанові становить 34856,99 грн..

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам,  наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому суд виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- умови і  порядок виконання судових рішень  та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України „Про виконавче провадження” (далі Закон України);

- ст. 5 Закону України на державного виконавця покладено обов’язок вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Одним із таких заходів, відповідно до ч.2 ,3 ст. 50 Закону України, є накладення арешту на  кошти боржника , що знаходяться на  рахунках та вкладах чи на зберіганні в банках або інших кредитних організаціях, шляхом  винесення постанови про арешт коштів.

У разі відсутності у боржника коштів , достатніх для задоволення вимог, стягнення згідно ч.5 ст.50 Закону України звертається на належне боржникові інше майно.

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Доводи державної виконавчої служби, щодо правомірності винесеної постанови в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на відкритому позивачу рахунку № 0677 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012 , судом до уваги не приймаються, оскільки:

-  матеріалами справи доведено  , що дані кошти не належать боржникові на праві власності, а є коштами обласного бюджету, порядок використання яких передбачений Бюджетним кодексом України.

Так, згідно зі ст.ст. 30, 87 Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов’язані з реалізацією державних програм, які мають виключно державне значення.

Обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів, здійснює відповідно до пп. 1 п. 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1232,  ст.48 Бюджетного кодексу, Державне казначейство України та його територіальні органи, які не є банком чи кредитною установою.

Матеріалами справи, Головним Управлінням державного казначейства в Тернопільській області підтверджено , що  на рахунку позивача відкритому в управлінні , знаходяться виділені з обласного бюджету, на підставі рішення Тернопільської обласної ради від 28.12.2006р. №121, державні кошти на виконання обласної програми ліквідації в 2007 році небезпечних відходів, нагромаджених на території ДП „Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна „Ветсанзавод”. Головним розпорядником коштів визначено Головне управління агропромислового розвитку облдержадміністрації, а одержувачем коштів обласного бюджету і виконавцем програми –завод.  Кошти , які мають цільове призначення,  можуть використовуватися відповідно до ст. 7 БК України тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, в даному випадку –планом використання бюджетних коштів на 2007 рік та порядком їх використання.

При таких обставинах, доводи позивача в  частині скасування постанови про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунку № 0677 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012  є обґрунтованими та підлягають  задоволенню.

В частині скасування постанови про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунку № 297 в ТФ ТОВ „Укрпромбанк”, МФО 338738 в позові відмовляється, оскільки матеріалами справи підтверджено, що арешт даних коштів здійснювався на виконання зведеного виконавчого провадження у відповідності до вимог ст.50 Закону України по виконанню виконавчих листів Тернопільського міськрайоннго суду у справі № 2-1364 від 01.06.2007р., вимог Управління Пенсійного фонду україни в Тернопільському районі про сплату боргу № 355-у від 20.07.2006р., № 172-у від 24.10.2006р., № 355-у від 27.03.2007р., які є виконавчими документами згідно Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та наказу господарського суду Тернопільської області від 27.02.2007р. у справі №  5/382-5132, постанов державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору від 17.08.2006р., від 13.11.2006р., 19.06.2007р., від 27.06.2007р., від 27.06.2007р., від 27.06.2007р. та від 11.04.2007р..

Посилання позивача на те, що відповідно до ст. 59 Закону України „Про банки і банківську діяльність” арешт  на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому  законом, судом до уваги не приймаються, оскільки право державного виконавця накладати арешт на рахунки боржника відкриті в установах банків  передбачено ст. ст.50, 55 Закону України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Скасувати постанову Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 15.06.2007р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку № 0677 в ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012.

3.В решті позову відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (_25.10.2007р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник