ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.07                                                                                                        Справа № 33/58

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом :
Товариства з обмеженою відповідальністю „Основа Папір” (м. Київ)

до відповідача :
Приватного підприємства „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” (м. Львів)

про :
стягнення 70 313 (сімдесят тисяч триста тринадцять) грн. 06 коп. (з яких: 60191,70 грн. –основний борг, 6077,92 грн. –пеня, 2936,53 грн. –інфляційні втрати та 1106,91грн. –3 % річних).

Суддя :                                Цікало А.І.
При секретарі :                 Мільчук І.Л.

Представники:

Позивача:
Фетиш В.Б. –представник (довіреність № 96 від 24.10.2007 р.)

Відповідача:
не з‘явився

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю „Основа Папір” (м. Київ) подано позов до Приватного підприємства „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” (м. Львів) про стягнення 70 313 (сімдесят тисяч триста тринадцять) грн. 06 коп. (з яких: 60191,70 грн. –основний борг, 6077,92 грн. –пеня, 2936,53 грн. –інфляційні втрати та 1106,91 грн. –3 % річних).

Ухвалою від 15.10.2007 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 25.10.2007 року.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.10.2007 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 25.10.2007 р. представник позивача представив суду довідку Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/6353 від 22.10.2007 р., згідно якої Приватне підприємство „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” () зареєстроване за адресою вказаною у позовній заяві: 79038, вул. Китайська, 10, кв. 16, м. Львів та Акт звірки за період з 01.01.2007 р. по 24.10.2007 р., який підписано сторонами і відповідно до якого сума основного боргу ПП „ТПФ „Орієнт” перед ТзОВ „Основа Папір” становить 60 191 (шістдесят тисяч сто дев’яносто одна) грн. 70 коп.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.10.2007 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив,   явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

Позов розглянуто у відсутності представника відповідача за наявними в справі  матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судових засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

03 січня 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Основа Папір”  та  Приватним підприємством „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” укладено договір купівлі-продажу № 5/ж/п (надалі –Договір).

На виконання умов Договору, за видатковими накладними № 00279 від 22.01.2007 р. та № 02515 від 11.05.2007 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 107 078 (сто сім тисяч сімдесят вісім) грн. 27 коп.

Відповідно до п. 3.1 Договору, оплата здійснюється за кожну партію не пізніше 21 календарного дня з моменту передачі товару.

На момент поставки товару по Договору за відповідачем рахувалась заборгованість за попередні поставки в сумі 147113,43 грн.

Відповідач здійснив оплату за отриманий товар частково в сумі 194000,00 грн. як за попередні поставки в сумі 147113,43 грн. так і за поставки згідно Договору в сумі 46886,57 грн.

10.07.2007 р. позивач за вих. № 1175 звернувся з листом-вимогою до відповідача про погашення заборгованості, яка останнім залишена без розгляду.

Станом на день звернення з позовом до суду сума заборгованості Приватного підприємства „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Основа Папір”  за отриманий товар становить 60191,70 грн., що підтверджується Актом звірки підписаним сторонами.

На час розгляду справи відповідач не представив доказів погашення боргу.

За неналежне виконання відповідачем зобов’язань, позивачем правомірно нараховано, відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 5.3 Договору: 6077,92 грн. –пеня, 2936,53 –інфляційні втрати та 1106,91 –3 % річних.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона, повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦУ України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов’язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду справи, відповідач доказів погашення заборгованості не представив, відзив на позов не подав, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені сторонами докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Основа Папір” (м. Київ) до Приватного підприємства „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” (м. Львів) про стягнення 70 313 (сімдесят тисяч триста тринадцять) грн. 06 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (із змінами і доповненнями), ставка державного мита із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлюється в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 102 грн. Сума позову, станом на день звернення до суду, становить 70 313 (сімдесят тисяч триста тринадцять) грн. 06 коп., державне мито згідно платіжного доручення № ЦБ005413 від 26.09.2007 р., позивачем, сплачено в сумі 703 (сімсот три) грн. 13 коп.

Згідно платіжного доручення № ЦБ05414 від 26.06.2007 р. позивачем сплачено 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 509, 510, 526, 530, 548, 625  ЦК України, ст.ст. 174, 179, 193, 216, 218 ГК України,  ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Торгово-поліграфічна фірма „Орієнт” (79038, вул. Китайська, 10, кв. 16, м. Львів; ; р/р 7 в ЛФ КБ „Західінкомбанк”, МФО 385485) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Основа Папір” (03150, вул. Переяславська, 39, м. Київ; ; р/р 2463 в ПриватБанку м. Дніпропетровська, МФО 305299) –60 191 (шістдесят тисяч сто дев’яносто одна) грн. 70 коп. –основний борг, 6 077 (шість тисяч сімдесят сім) грн. 92 коп. –пеня, 2 936 (дві тисячі дев’ятсот тридцять шість) грн. 53 коп. –інфляційні втрати, 1 106 (одна тисяча сто шість) грн. 91 коп. –3 % річних, 703 (сімсот три) грн. 13 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.      Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                    Цікало А.І.