ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.
№ 4/2443-3/212

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційних скарг
СП ТОВ “РМГ- Україна” та ВАТ “Львівгаз”

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року

у справі господарського суду
Львівської області

за позовом
СП ТОВ “РМГ-Україна”

до
про
та за зустрічним позовом
до
ВАТ “Львігаз”
стягнення 185599,18 грн.
ВАТ “Львівгаз”
СП ТОВ “РМГ-Україна”

про
визнання недійсним договору поставки

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Сопільняк В.Ю.,

- відповідача:
Дашо А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року СП ТОВ “РМГ-Україна” звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ “Львігаз” про стягнення 154106,00 грн. основного боргу, 18022,35 грн. інфляційних втрат, 4524,45 грн. –3% річних, 8946,38 грн. пені.

У грудні 2006 року СП ТОВ “РМГ-Україна” подало заяву про збільшення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

У грудні 2006 року ВАТ “Львівгаз” подало до господарського суду зустрічну позовну заяву до СП ТОВ “РМГ-Україна” про визнання недійсним договору поставки товарів № 62 від 06.04.2005 року, укладеного між ВАТ “Львівгаз” та СП ТОВ “РМГ-Україна” на підставі ст. 215 ЦК України.

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.01.2007 року в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року п.1 рішення господарського суду Львівської області від 31.01.2007 року щодо відмови у задоволенні первісного позову скасовано частково. Прийнято нове рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 154106,00 грн. основного боргу та 10000,00 грн. адвокатських послуг. В іншій частині п.1 та п.2 рішення місцевого господарського суду з даної справи залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ВА “Льівгаз” подало касаційну скаргу, в якій  просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року скасувати, рішення місцевого господарського суду від 31.01.2007 року з даної справи залишити без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою СП ТОВ “РМГ-Україна” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року в частині відмови у стягненні 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних скасувати, в скасованій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних, в іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржники посилаються на те, що судами              неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга ВАТ “Львівгаз” не підлягає задоволенню, касаційна скарга СП ТОВ “РМГ-Україна” підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами тендеру на закупівлю вимірювальних комплексів (на базі лічильників), встановлених на виходів з ГРС (дублюючи) та підприємствах з значними обсягами споживання газу та установок для повірки побутових лічильників газу проведеного ВАТ “Львівгаз” 17.03.2005 року з переможцем тендеру –СП ТОВ “РМГ-Україна” 06.04.2005 року було укладеного договір поставки товарів № 62.

Відповідно до умов укладеного договору, СП ТОВ “РМГ-Україна” (постачальник) зобов”язується виготовити, поставити та передати у власність ВАТ “Львівгаз” (замовник) товар, кількість, ціна і вартість якого визначена у специфікації, а замовник зобов”язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату його вартості. (п.1.1 договору).

Загальна вартість товару становить 847020,00 грн. (п.3.1 договору).

Згідно п.4.1 договору оплата за товар здійснюється наступним чином: передоплата в розмірі 70% від загальної вартості –592914,00 грн., повинна бути переказана замовником на поточний рахунок постачальника; остаточна оплата товару становить  30% від загальної вартості –254106,00 грн., сплачується в термін до 15 календарних днів з дня отримання товару на склад замовника.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем за первісним позовом у період з 25.04.2005 року по 23.05.2005 року здійснило передоплату позивачу в сумі 592914,00 грн.

В свою чергу позивач поставив відповідачу на підставі видаткової накладної № R –00000012 від 05.12.2005 року лічильники газу марки TRZ 03 G 10000 в кількості 3 шт. загальною вартістю 847019,98 грн., які були прийняті останні без будь-яких застережень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач за первісним позовом після отримання товару лише частково розрахувався, сплативши позивачу за платіжними дорученнями № 2444 від 06.03.2006 року та № 1326 від 07.02.2006 року 100000,00 грн. Сума заборгованості становить 154106,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач за первісним позовом лише частково оплатив вартість поставленого позивачем газових лічильників, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про стягнення з відповідача 154106,00 грн. суми боргу за поставлений товар.

Водночас, судова колегія не може погодитись з доводами суду апеляційної інстанції, викладені в мотивувальній частині постанови, зокрема те, що поставка 3 шт. газових лічильників по видатковій накладній № R –00000012 від 05.12.2005 року марки TRZ 03 G 10000 є позадоговірною поставкою, оскільки фактичними діями, зокрема поставка позивачем лічильників газу марки TRZ 03 G 10000 та отримання їх відповідачем без будь-яких зауважень з подальшою частковою оплатою останнім товару з зазначенням проведення оплати саме за лічильники, судова колегія вважає, сторони своїми діями змінили умови договору поставки товару № 62 від 06.04.2005 року в частині марки товару.

Враховуючи викладені обставини, судова колегія вважає за доцільним виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду про позадоговірну поставку відповідачу лічильників газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач лише частково оплатив вартість поставлених йому позивачем газових лічильників, судова колегія вважає, що постанова апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про їх задоволення на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, а також межі оскарження, судова колегія приходить до висновку про часткове скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про стягнення 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних та прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цих вимог. В решті позовних вимог оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, як така, що прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Львівгаз” залишити без задоволення.

Касаційну скаргу СП ТОВ “РМГ-Україна” задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 у справі № 4/2443-3/212 в частині відмови у стягненні з відповідача за первісним позовом 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних скасувати.

В скасованій частині, прийняти нове рішення, яким стягнути з ВАТ “Львівгаз” на користь СП ТОВ “РМГ-Україна” 19267,41 грн. інфляційних витрат та 4524,45 грн. –3 % річних.

В іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду Львівської області здійснити розподіл судових витрат та видати відповідні накази згідно ст. 122 ГПК України.

Головуючий                                                                        Н. Кочерова

Судді:                                                                                 В. Рибак

М. Черкащенко