ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"
листопада 2007 р.
Справа № 46/340-07

вх. № 8942/4-46

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2.
відповідача - ОСОБА_1.

розглянувши справу за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Істок", м. Харків

до  Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про визнання договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про визнання договору оренди нежитлового
приміщення від 17 грудня 2003 року, укладений між Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Істок" та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1недійсним та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у
розмірі 5600 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені
позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти
заявлених позовних вимог заперечує, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

17 грудня 2003 року між Об"єднанням співвласників
багатоквартирного будинку 'Істок" в особі голови ОСОБА_3та Фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1було укладено договори оренди нежитлових приміщення площею
37 кв.м. та 22 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Харків, пр-кт Леніна, 29.

Позивач посилається на те, що дані договори не є дійсними,
оскільки голова правління ОСОБА_3вийшов при уладанні договорів за рамки своїх
повноважень, так як рішенням правління ЖБК "Ім. 21 з*їзду КПРС" від
12 березня 1998 року було вирішено, що при укладенні договорів аренди приміщень
орендна плата не має бути меншою за 8 (вісім) доларів США за один кв.м., а
згідно пункту 3.1 договорів, орендна плата складає 1100 грн. за 37 кв.м, та 650
грн. за 22 кв.м., тобто приблизно 29 грн. за один кв.м. на місяць. Згідно
довідки УНБУ у Харківській області від 16 липня 2007 року США відносно гривні на
17 грудня 2003 року складав 5.33 грн. за 1 дол., таким чином орендна плата за
один кв.м. складала 5,44 доларів США, що суперечить рішенню правління від 12
березня 1998 року. Рішення правління ЖБК "Ім. 21 зізду КПРС" від 12
березня 1998 року є обов'язковим для голови правління Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Істок"
ОСОБА_3, оскільки згідно пункту 1.1 статуту Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Істок"
- позивач с правонаступником ЖБК "Ім. 21 з'їзду КПРС".

Позивач вказує, що згідно пункту 3.4 Статуту Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку "Істок"  правління має право використовувати об'єкти,
що перебувають у спільній частковій власності членів об'єднання, а саме здавати
в оренду та інше в порядку, передбаченому Статутом, а пункт 7.1.10 та пункт
10.8.9 закріплює, що об'єднання має право здавати в оренду фізичним або
юридичним особам окремі об'єкти, що перебувають у спільній власності членів
об'єднання, виключно за рішенням загальних зборів членів об'єднання, чого у
даному випадку не було, тобто правління при укладенні договору найму
нежитлового приміщення порушило устав, який воно забовчязано виконувати.

Позивач вважає, що голова правління ОСОБА_3. як представник
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Істок" уклав
завідомо невигідну для представляємої ним сторони угоду, тобто ОСОБА_3.  домовився з другою стороною розуміючи, що
даний договір є невигідним для Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
"Істок".

Про умови даного договору члени
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Істок"
дізналися 05 вересня 2004 року, коли голова правління ОСОБА_3. звітував про
виконану на своїй посаді роботу. На тому ж зібранні, через перевищення
ОСОБА_3своїх повноважень, в результаті яких об'єднанню було завдано збитків,
було переобрано голову правління.

Після цього позивачем неодноразово були, згідно статті 188
Господарського кодексу України, направлені пропозиції до відповідача щодо зміни
умов договору оренди нежитлового приміщення, але відповідач відмовився змінити
умови даного договору.

Крім того, у зв'язку з тим, що у штаті Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Істок" відсутня посада юрисконсульта,
позивач звернувся до спеціалістів у галузі права до ХФ ПП "Юридична фірма
"Пріма-юрконсалт" за наданням правової допомоги, витрати на яку
згідно договору та платіжних доручень склали 5600  грн.

Суд розглянув заявлені позовні вимоги та вважає їх такими, що не
підлягають задоволенню виходячи з наступного.

17 грудня 2003 року між Орендодавцем - Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Істок" та Орендарем - відповідачем було
укладено договір б/н про оренду нежитлового приміщення на користування
приміщенням 37 кв.м. за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 29. Даний договір набув
чинність з 25 січня 2004 року та діє до 25 січня 2010 року.

17 грудня 2003 року між Орендодавцем - Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Істок" та Орендарем - відповідачем
укладено договір б/н про    оренду    нежитлового    приміщення
на   користування приміщенням 22
кв.м. за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 29. Даний договір набув чинність з 25
січня 2004 року та діє до 25 січня 2010 року.

Згідно пункту 7 Прикінцевих та переходних положень Цивільного
кодексу України ,До позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину право на
пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна
давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше."

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України „загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у три роки". Таким чином, позовна
давність для звернення з позовом про визнання договорів оренди нежитлового
приміщення недійсними від 17 грудня 2003 року, які набули чинність з 25 січня
2004 року, станом на день звернення позивача до суду сплила, та позивач втратив
право на задоволення позову.

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено
наслідки спливу позовної давності, а саме „сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у
позові". Так, стаття 267 Цивільного кодексу України передбачає наслідки
спливу позовної давності, встановлюючи у якості загального правила втрату права
на задоволення позову.

Договір про надання юридичних послуг від 26 червня 2007 року
складений між Харківською філією приватного підприємства „Юридична фірма „Лріма
- юрконсалт", не є підставою для стягнення з відповідача вартості послуг,
в зв'язку з відсутністю Акта виконаних робіт, калькуляції вартості послуг та
рішення суду про задоволення вимог позивача. Як випливає із змісту пункту 1.1.
договору про надання юридичних послуг, необхідною умовою оплати юридичних
послуг є досягнення мети і певного юридичного результату у вигляді розірвання
договорів на оренду та виселення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що не є
предметом позовної заяви позивач. Водночас, як наявність відповідного судового
рішення та наказу, який, у свою чергу, є законною підставою для відкриття виконавчого
провадження та проведення процедури виконання рішення суду, що у позивача
відсутнє. Позивач звернувся до суду з іншими позовними вимогами ніж зазначені у
договорі про надання юридичних послуг.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім  переконанням, що грунтується
на всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача необгрунтованими, не
підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами,  та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Госпордарського процесульного
кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на позивача. На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22,
33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

На підставі викладеного та керуючись статтями. 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписано 06.10.2007 року.

Суддя
Хотенець П.В.

Секретар
судового засідання
Дуброва Н.О.