ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" червня 2007 р.                                                            Справа №20/2499-А

за позовом  Прокурора Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Славутської об'єднаної державної податкової інспекції,  м. Славута

до Приватно-орендного підприємства "Горинь", с. Варварівка Славутського району

за участю третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління Державного казначейства у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про стягнення 4316,17 грн. заборгованості за бюджетними позичками

Суддя                      Секретар судового засідання

За участю представників сторін:

від позивача                      Федоришин Р. М. –за довіреністю № 9695/10/10-017 від 06.09.2006 року

від відповідача           Лошатецький В. В.- за довіреністю № 07-Н від 28.08.2006 року

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Прокурор в інтересах позивача в адміністративному позові та їх представники у судовому засіданні просять стягнути з відповідача 4316,17  грн. заборгованості за бюджетною позичкою, згідно з  ст. 21 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Третьою особою позовні вимоги підтримуються.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов проти позову заперечує. Зазначає, що бюджетні позички ним не отримувались, доказів які б свідчили про надання позичок відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 562 від 25.05.1996 року № 1953 від 10.12.1998 року та про реструктуризацію заборгованості по бюджетним позичкам в матеріали справи позивачем не подано. Просить в позові відмовити.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено  наступне:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 25.05.1996 року „Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників мінеральними добривами і засобами захисту рослин у 1996 році”, ДАК „Укрресурси” передано природній газ для поставки хімічним підприємствам для виробництва мінеральних добрив, що поставлятимуться сільськогосподарським товаровиробникам в рахунок фінансування державного контракту на закупівлю зерна-пшениці.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1953 від 10.12.1998 року „Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році”, виділено на фінансування заходів для підготовки сільськогосподарської техніки до весняно-польових робіт  у 1999 році на закупівлю запасних частин і ремонтних матеріалів та оплату послуг ремонтних підприємств кошти на умовах повернення їх до 01.10.1999 року.

Позивач, посилаючись на зазначені постанови, акт звірки суми заборгованості між сільськогосподарським підприємством (ПОП „Горинь) та підприємствами і організаціями через які надавались бюджетні позички просить стягнути з відповідача 4316,17 грн.

При цьому в матеріали справи позивачем надано протоколи урегулювання заборгованості за бюджетними позичками та графіки погашення сум заборгованості за бюджетними позичками укладені між Славутським комбінатом хлібопродуктів, управлінням державного казначейства та райдержадміністрацією без погодження з відповідачем.

Досліджуючи  надані  докази,  оцінюючи  їх  в  сукупності, судом приймається до уваги  наступне.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Позивачем та третьою особою в матеріали справи не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачу в 1996 та 1999 роках надавались бюджетні позички (договора, платіжні доручення про перерахування коштів, товарні накладні) інші докази, які б підтверджували факт надання позичок відповідачу.

При цьому, судом приймається до уваги, що протоколи урегулювання заборгованості за бюджетними позичками та графіки погашення сум заборгованості за бюджетними позичками які надані позивачем в матеріали справи відповідачем не підписані, відповідно не можуть слугувати доказом у справі.

Щодо акту звірки взаємних розрахунків який укладений станом на 01.01.2001 року по заборгованості , яка виникла в 1994-1999 роках судом приймається до уваги наступне :

Статтею 71 Цивільного кодексу УРСР та ст. 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлено в три роки.

Статтею 83 Цивільного кодексу УРСР та ст. 268 Цивільного кодексу України визначено перелік вимог, на які не поширюється позовна давність, а саме : на  вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом; на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу; на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров’я або смертю; на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право; на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування); 6) на вимогу центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом, стосовно виконання зобов'язань, що випливають із Закону України „Про державний матеріальний резерв”.

Враховуючи зазначене, акт звірки взаємних розрахунків не є вимогою розумінні ст. 83 ЦК УРСР та ст. 268 ЦК України відповідно на нього поширюється загальний строк позовної давності визначений ст. 71 ЦК УРСР та ст. 257 ЦК України.

Щодо визначення строку з якого починається перебіг строку позовної давності судом приймається до уваги наступне

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР та ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, акт звірки по позичкам 94-99 років складений 01.08.2001 року, а тому позивач мав знати про порушення свого права з дня підписання такого акту.

Статтями 80 ЦК УРСР та 267 ЦК України встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак позивачем клопотання про поновлення строку на звернення до суду з позовом не заявлялось.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 71 КАС України, ст. 71 ЦК УРСР та ст.257 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в позові у зв’язку із недоведеністю належними доказами обставин викладених в позовній заяві та у зв’язку з пропуском останнім строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 71 ЦК УРСР, ст. 257 ЦК України, ст. ст. 4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД,  -

п о с т а н о в и в  :

В позові Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Славутської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Славута до приватно-орендного підприємства „Горинь”, с. Варварівка, Славутського району  про стягнення 4316,17 грн. заборгованості по бюджетній позичці за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору –Головного управління Держказначейства України у Хмельницькій області відмовити.

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються    до    Житомирського  апеляційного   господарського    суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.