ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.06.07                                                                                           Справа  № АП-12/209

Львівський апеляційний господарський суд  в  складі   колегії:

Головуючого –судді                    Юркевича М.В.

суддів                    Городечної М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційне подання Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради с. Велика Кам’янка  Коломийського району Івано-Франківської області

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 21.11..2006 року

в адміністративній справі   № АП-12/209

за позовом Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради с. Велика Кам’янка  Коломийського району Івано-Франківської області

до відповідача ТОВ «Однова»с. Велика Кам’янка Коломийського району Івано-Франківської області

Про стягнення 25 494,62 грн.

З участю представників :

від прокуратури: не з’явився

від позивача:  Іванишин Д.Г. –сільський голова

від відповідача: не з’явився

Права   та   обов’язки   сторін   передбачені ст.49  КАС   України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 21.11.2006 року в адміністративній справі № АП-12/209 відмовлено в позові Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора заявленого в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради с. Велика Кам’янка  Коломийського району Івано-Франківської області  до ТОВ «Однова»с. Велика Кам’янка Коломийського району  про стягнення 25 494,62 грн. збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Івано-Франківський міжрайонний природоохоронний прокурор не погоджується з даною постановою суду, тому у своєму апеляційному поданні просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задоволити позов з огляду на наступні обставини і підстави:

- Згідно ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і вести їх постійний облік. Відповідно до ст. 33 цього ж Закону особи винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади несуть відповідальність відповідно до Закону. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що  підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України;

- Відповідальність за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу несуть всі підприємства, установи та організації незалежно від того на яких правах знаходить у них майно, чи на правах оренди, чи на правах власності, що не було взято судом першої інстанції до уваги при винесенні оскарженої постанови;

-  Суд першої інстанції мотивуючи причини відмови в задоволені позову, вважає встановленим той факт, що дані зазначені в акті перевірки та розрахунку розміру компенсації збитків не відповідають дійсності.  Однак, місцевим господарським судом не взято до уваги вимоги п. 5.4. «Методики  розрахунку відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», у відповідності до якої факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється при перевірці підприємства шляхом як інструментального так і розрахункового методу, який саме і був застосований при перевірці;

- В оскарженій постанові причиною відмови в задоволені позову місцевим господарським судом встановлено невідповідність даних зазначених в акті перевірки. Однак, суд першої інстанції не зважав на те, що акт перевірки складений  з посиланням на норми закону, у відповідності до Методики, а також був підписаний керівником ТОВ «Однова», який з ним погодився. Проте, суд першої інстанції безпідставно поставив під сумнів викладені в акті дані та помилково визнав встановленим факт його невідповідності дійсним обставинам справи.

Великокам’янська сільська рада доводи апеляційного подання підтримала повністю, постанову місцевого господарського суду просить скасувати, а апеляційне подання –повністю задоволити

ТОВ «Однова»доводи апеляційного подання заперечує, вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Постанову місцевого господарського суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року, в зв’язку з хворобою судді Духа Я.В. дану адміністративну справу передано на розгляд судовій колегії у складі суддів : Юркевич М.В. (головуючий), Городечна М.І. та Кузь В.Л.

Причини та підстави відкладень розгляду справи викладені в попередніх ухвалах Львівського апеляційного суду.

Враховуючи характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.02.2007 року в судове засідання відкладене на 03.04.2007 року  було запрошено спеціаліста –державного інспектора з ОНПС М. Стефака, який здійснював розрахунок розміру компенсації збитків за викиди в атмосферне повітря шкідливих речовин ТОВ «Однова».

Прокурор та відповідач в останнє судове засідання участь своїх представників не забезпечили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

В ході перегляду оскаржуваної постанови за наявними матеріалами та доказами у справі Львівським апеляційним господарським судом з’ясовано:

11.05.2006 року інспектором Державного управління екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області в присутності керівника ТОВ «Однова»було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на підприємстві.

Актом перевірки від 11.05.2006 року встановлено, що ТОВ «Однова»при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел приміщень утримання птиці в період з 01.02.2006 року по 01.04.2006 року в атмосферне повітря від пташників викинуто 0,224 тон метану та 2,647 тон аміаку.

На підставі даного акту Державним управлінням екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області відповідачу нараховано 25 494,62 грн. збитків за понаднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не здійснював сплату нарахованих йому збитків за порушення вимог природоохоронного законодавства, 27.06.2006 року Державне управління екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області листом № 02-39/411 направило міжрайонному природоохоронному прокурору матеріали перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Однова»для вжиття заходів прокурорського реагування.

11.07.2006 року Івано-Франківською міжрайонною природоохоронною прокуратурою заявлено позов в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради, яка у відповідності до ст. ст. 140-143 Конституції України є органом місцевого самоврядування та розпорядником коштів місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржена постанова місцевого господарського суду не ґрунтується на чинному законодавстві, не відповідає фактичним обставина та матеріалам справи, тому підлягає скасуванню. При цьому, судова колегія виходить з наступного:

Місцевий господарський суд при винесенні оскарженої постанови, відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що Державним управлінням екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області при проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Однова»допущено ряд порушень, зазначивши, що: дані, зазначені в акті перевірки не відповідають дійсності, інструментальних вимірів управління не проведено,  а також факти завдання збитків на суму 25 494,62 грн. відповідачем позивачем не підтверджено.

З такою позицією суду першої інстанції Львівський апеляційний господарський суд не погоджується, оскільки мотивація рішення місцевого господарського суду не відповідає нормам матеріального права. Зокрема, статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Розділом 1 «Методики  розрахунку відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затверджена Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року38, зареєстрована в Міністерстві юстиції України

29 травня 1995 р. за N 157/693 встановлено, що методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, встановлює основні вимоги щодо порядку визначення і розрахунку розмірів компенсації збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря і є обов'язкова для спеціалістів Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, що здійснюють державний контроль за дотриманням підприємствами, установами, організаціями, іноземними юридичними та фізичними особами незалежно від форм власності вимог законодавства про охорону атмосферного повітря. Пунктом 4.1. визначено, що Методика встановлює єдині на території України правила визначення розмірів відшкодування і стягнення збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно п. 5.1 Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, зокрема викиди забруднюючих речовин джерелами, які не мають дозволів на викид, в тому числі і по окремих інгредієнтах.

Факт відсутності у відповідача дозволів на викиди забруднюючих речовин встановлено судом першої інстанції, а також підтверджено матеріалами даної справи. Крім того, актом перевірки від 11.05.2006 року також встановлено, що відповідач не звітується перед органами статистики, не здійснює лабораторного контролю за впливом на довкілля, необхідна відомча, нормативна та методична документація відсутня, не підготовлена документація для державного обліку та наявні інші порушення норм природоохоронного законодавства.

В силу ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади несуть відповідальність відповідно до Закону. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно п. 5.1. Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється спеціалістами Державної екологічної інспекції Мінекобезпеки України при перевірці підприємств шляхом інструментальних методів контролю або розрахунковими методами. Враховуючи те, що на підприємстві відповідача первина документація взагалі відсутня, то відповідно до п. 6.2.4 Методики в разі відсутності на підприємстві зафіксованих в первинній обліковій документації результатів вимірів потужності викидів забруднюючих речовин або результати вимірів анульовані (п. 5.8), час роботи джерела в режимі наднормативного викиду встановлюється за три попередніх місяці до дня даної перевірки, що і було здійснено Державним управлінням екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області під час перевірки. Дані обставини викладені в акті перевірки від 11.05.2006 року та в розрахунку компенсації збитків. Проте, судом першої інстанції дані обставини належним чином не досліджені.

Крім того, 01.06.2007 року Прокуратурою Львівської області було подано клопотання про долучення до матеріалів даної справи пояснення директора ТОВ «Однова». В даному пояснені сам відповідач підтверджує , що на його підприємстві станом на 12.01.2006 року було завезено 20 600 голів індиків згідно з бухгалтерськими документами. Індики зберігались на ТОВ «Однова»на протязі 3-4 місяців.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що акт перевірки від 11.05.2006 року на сьогоднішній день є чинним та неоскарженим жодною із сторін, а також те, що сам відповідач підтвердив факт наявності у нього джерела забруднення навколишнього середовища,  Львівський апеляційний господарський суд не вбачає наявності правових підстав для відмови в задоволені позовних вимог Івано-Франківської міжрайонної природоохоронної прокуратури, заявлених в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради.

Керуючись п.6 Р.VІІ Прикінцевих та перехідних положень, ст. ст. 195, 196, 202, 207, 209 КАС України,

Суд  постановив:

1.Апеляційну скаргу Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Великокам’янської сільської ради с. Велика Кам’янка  Коломийського району  задоволити.

2.Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 21.11.2006 року в адміністративній справі   № АП-12/209 скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

- Позов задоволити: стягнути з ТОВ «Однова»с. Велика Кам’янка Коломийського району Івано-Франківської області на користь Великокам’янської сільської ради с. Велика Кам’янка  Коломийського району Івано-Франківської області 25 494,62 грн. збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

4. Матеріали адміністративної справи АП-12/209 повернути в господарський суд Івано-Франківської області

5. Зобов’язати місцевий господарський суд видати наказ згідно ст. 94 КАС України враховуючи п. 2 і 3 даної постанови

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                            М.І.Городечна

Суддя                                                                            В.Л.Кузь