ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2007р.                                                                                             Справа № 8/407

За позовом Дочірнього  підприємства "Житло-сервіс",  м.Полтава

до Госпрозрахункової  житлово-експлуатаційної  дільниці  №1, м.Полтава

про стягнення  22035,22 грн.

Суддя  Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: Візир С.І. дов.№ від  20.01.06 р.

від відповідача:Ніщенко Л.М. дов.№ 4 від 03.11.06 р.

Розглядається позовна заява про стягнення 22035,22 грн. заборгованості за отриману теплову енергію за договором № 28 від 01.10.2005 р.

Відповідач у відзиві на позовну  заяву (лист № 4/1011 від 10.11.2006 р.)  позов   визнавав частково на суму 10035,90 грн. Згідно акту прийому-передачі теплової енергії відповідно договору № 28 від  01.10.2005 р. та додаткової угоди за опалювальний період 2005-2006 рр. сума боргу на 01.06.2006 р. складала 8028,72 грн. За договором №  28 від 17.09.2002 р., неможливо встановити, який обсяг послуг і по якій ціні було  надано.

До початку судового засідання сторони заявили клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом задоволено.

Рішення приймається після перерви, оголошеної з 24.01.2007 р. по 07.02.2007 р.

Розглянувши матеріали справи,  господарським судом встановлено слідуюче.

Згідно Договору на відпуск теплової енергії № 28 від 17.09.02 р.  з протоколом розбіжностей, Договору № 28 від  1 жовтня 2005 р.  з протоколом розбіжностей від 01.10.05 р., ГЖЕЖ № 1 повинно сплачувати пред"явлені рахунки в строк до 20 числа наступного за звітним місяця. Але рахунки постійно  затримувалися, чим порушувався п.5 Договору на відпуск теплової енергії.

В зв"язку з  реорганізацією житлово-комунального відділу Відкритого акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод" з 01.04.02 р. було створене дочірнє підприємство "Житло-сервіс" з правом юридичної особи, яка діє відповідно Статуту, з метою  забезпечення   підтримання у належному стані сучасного рівня експлуатації й технічного обслуговування у належному стані сучасного рівня експлуатації й технічного обслуговування житлового господарства, задоволення потреб населення в його послугах. Житлові будинки відносяться до державного житлового фонду, є власністю держави, підприємство  є балансоутримувачем, обслуговує  житловий фонд,

Позивач стверджує, що станом на 01.09.06 року заборгованість ГЖЕД № 1 перед ДП  "Житло-сервіс" за отриману теплову енергію за Договором № 28 від 17.09.02 р. складала - 11999,32 грн., за Договором № 28 від 01.10.05 р.  складала  - 10035,90 грн.

Так загальна сума заборгованості за вказаними вище договорами становить - 22035,22 грн.

Згідно пунктів 3,4 договору № 28 від  17.09.2002 р. плата за відпуск теплової енергії за 1 кв.м опалювальної площі становить по фактичному розрахунку калькуляції, Плата здійснюється на підставі рахунку, виписаного "постачальником" "споживачеві".

Згідно пунктів 3,4 договору № 28 від 01.10.2005 р . і  додаткової угоди  до нього від 01.10.2005 р. ГЖЕД № 1 повинен  оплачувати пред"явлені   ДП "Житло-сервіс" рахунки в строк до 20 числа наступного за звітним місяця в розмірі 0,92 грн. за 1 кв.м. загальної площі в місяць.

Опалювальна площа приміщення становить  1433,70 кв.м.

Обгрунтовуючи розмір заборгованості відповідача, позивач пояснив, що кредиторська заборгованість ГЖЕД № 1 перед ДП "Житло-сервіс" на 01.12.2004 р. становила 13946,08 грн. Державною виконавчою службою в Полтавській області з  ГЖЕД № 1 на користь ДП "Житло-сервіс" була  стягнута сума 14203,54 грн.  (в  т.ч.: - сума основного боргу - 13946,08 грн.; - сума держмита - 139,46 грн.; - сума ІТЗ - 118,00 грн.) згідно рішення господарського суду Полтавської області № 22/26 від 15.02.2005 р.

Отже,  після проплати в жовтні 2005 р . і в листопаді 2005 р. борг  відповідача  зменшився на суму 13946,08 грн. (без врахування держмита і ІТЗ).

В період з 01.12.2004 р. по 01.05.2005 р. Договір № 28 від 17.09.2002 р. продовжував діяти, оскільки жодна із сторін не вимагала його припинення. За цей період позивачем були виставлені рахунки на загальну суму 14589,32 грн. З врахуванням оплати  ГЖЕД № 1 в лютому 2005 р. (2590,00 грн.) і стягненням за рішенням Господарського суду Полтавської області (13946,08 грн.) кредиторська  заборгованість ГЖЕД № 1 перед ДП "Житло-сервіс" по Договору № 28 від 17.09.2002 р. на 01.09.2006 р. становила - 11999,32 грн.

Одночасно була заключена Додаткова угода № 1 від 01.10.2005 р. до Договора № 28 від 01.10.2005 р., заборгованість за якою  на 01.09.2006 р. становила - 10035,90 грн.

Загальна сума по вищевказаним договорам станом на 01.09.2006 р. дорівнювала - 22035,22 грн.

Відповідач ГЖЕД № 1,  заперечуючи проти позову, пояснив, що позивачем  не виконувалися вимоги п.4 договорів  № 26 від  17.09.2002 р. і № 28 від 01.10.2005 р., щодо направлення рахунків, або калькуляцій.

Окрім того, за договором № 28 від 17.09.2002 р. не були погоджені тарифи за відпущену теплову енергію, тому заборгованість за даним договором взагалі не існує.

Відповідно до умов договору № 28 від  01.10.2005 р. між позивачем і відповідачем був складений акт прийому-передачі від 31.05.2006 р. виробленої  теплової енергії для опалення житлового будинку по вул.Пролетарській № 33 у м.Полтаві. Станом на 01.06.2006 р. був визначений борг ГЖЕД № 1 в сумі 8028,72 грн.

Станом на 01.12.2006 р. борг  ГЖЕД № 1 збільшився до 10035,90 грн. Вказану суму відповідач повністю перерахував позивачеві  платіжним дорученням № 34 від 22.12.06 р. (лист № 4/24 від 15.01.2007 р., копія пл.доручення № 34 від 22.12.06 р.).

Згідно ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов"язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов"язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський   договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для  договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу  однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов"язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"  тарифи  та їх складові, а також загальна вартість послуг є істотною умовою договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 договору № 28 від 17.09.2002 р. на відпуск теплової енергії, укладеним між позивачем і відповідачем, передбачено, що оплата рахунків за відпуск теплової енергії здійснюється по тарифам котельної "Житло-сервіс". Таким чином,  суд доходить висновку, що сторонами не досягнуто згоду щодо розміру тарифів на відпущену теплову енергію.

Відповідно ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про  житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Частиною 3 статті 184 ГК України визначено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно  з вимогами статті 181 цього кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного   або типового договору.

Проект договору може бути запропоновано будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у  двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол  розбіжностей до договору, зобов"язана протягом двадцяти днів розглядати його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання  розбіжностей  з другою стороною та включити до договору вс і прийняті пропозиції, а  ті розбіжності, що  залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч.ч.2,4,5 ст.181 ГК України).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що сторонами не був дотриманий загальний порядок укладення господарських договорів, зазначений у статті 181 ГК України.

Відповідно ч.7  ст.28 Закону  України "Про житлово-комунальні послуги" типові договори на надання житлово-комунальних послуг затверджує Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 р. № 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" затверджено типовий договір про  надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Договір № 28 від 17.09.2002 р., наданий позивачем , за своїм змістом не відповідає типовому договору, затвердженому постановою  Кабінету Міністрів України.

Частиною 3 ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що органи місцевого самоврядування затверджують  ціни/тарифи  на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат   на їх виробництво.

Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення  про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт, копія якого також додається до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, органом місцевого самоврядування рішення щодо встановлення тарифів на виробництво теплової  енергії для ДП "Житло-сервіс" не приймалось.

Отже, тариф, який  застосував позивач при визначенні розміру плати за теплову енергію за договором № 28 від 17.09.2002 р., не був затверджений у встановленому порядку, тому в   цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають

Керуючись ст.ст.43,44, п.1-1 ст.80, 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У позові відмовити.

2.Припинити провадження у справі  у частині стягнення суми 10035,00 грн.

3.Стягнути з  Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці № 1 (36000, м. Полтава, вул. Шолом Алейхема,21, р/р 260071666 "Полтава-банк", код ЗКПО 13961712 МФО 331489) на користь  Дочірнього підприємства "Житло-сервіс" (36022 м. Полтава, вул.Панянки,48, р/р № 1445 ПЦВ "Промінвестбанк" України, код ЗКПО 24389422 МФО 331069) -  100,35 грн. витрат по оплаті держмита, 53,73 грн. витрат на інформаційно-технічне  обслуговування судового процесу.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Плеханова Л.Б.