ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2007
Справа №2-29/18941-2006

За позовом – Відкритого акціонерного товариства „Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач”, м.Сімферополь.

До відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримкисень”, м.Сімферополь.

Про дострокове розірвання договору.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Єремєєв О.О. – представник по довіреності.

Від відповідача – Єфремов І.Є.. – представник, довіреність від 06.07.06р. б/н.

Сутність спору: ВАТ „Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач” звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – ТОВ „Кримкисень” про розірвання договору фінансового лізингу та зобов’язання звільнити кисневу станцію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушує умови п.п.6.1-6.3, 65, 7.1-7.3 договору, а також ст. 11,14 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Відповідач відзив на позов не представив, однак подав заяву у якій вважає, що провадження у справі повинно бути припинено, оскільки додатковою угодою від 12.12.2005р. до спірного договору, сторони встановили, що усі спори які будуть так чи інакше пов’язанні з виконанням цього договору, у тому числі розірвання, будуть вирішуватися у третейському суді при асоціації «Лойєр-Консалтинг-груп», тому спір, що виник між сторонами повинен розглядатися не господарським судом АР Крим, а вказаним третейським.

Ухвалою від 18.12.2006р., суд зупинив провадження у справі у зв’язку з призначенням по справі інженерно-технічної експертизи, проведення якої було доручено ТОВ «Науково-дослідницькій лабораторії судових експертиз».

Після проведення вказаної експертизи, та повернення матеріалів справи до суду, провадження у справі було поновлено.

Заявою від 04.05.2007р. позивач збільшив позовні вимоги та просить суд: задовольнити заявлені раніше вимоги, а також стягнути з відповідача витрати по проведенню РП Торгово-промисловою палатою АР Крим дослідження в сумі 800,00 грн., а також витрати на проведення судової експертизи в сумі 2000,00 грн.

Ця заява прийнято судом до розгляду.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2002р. між позивачем (лізингодавець) та ТОВ „Кримкисень” (лізингоодержувач), укладений договір фінансового лізингу №1 (а.с. 11-12, далі договір).

Відповідно до цього договору лізингодавець передає, а лізингоодержувач приймає у платне користування на умовах фінансового лізингу кисневу станцію, що розташована у м. Сімферополі на 11-му кілометрі Московського шосе.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що договір укладений строком до 01.04.2017р.

До цього договору, 01.02.2004р. сторони уклали додаткову угоду, у якої продовжили строк дії договору до 01.04.2047р.

Відповідно до розділу 6 договору, відповідач зобов'язався: сумлінно дотримуватися під свою відповідальність норм і правил експлуатації, технічного обслуговування і ремонту майна, встановленого чинним законодавством і інструкціями виробника; у разі виходу майна з ладу впродовж п'яти днів письмово повідомити про це лізингодавця, якщо до цього часу несправності не будуть усунені; за свій рахунок, без подальшої компенсації лізингодавцем і за згодою з лізингодавця проводить технічне обслуговування і всі види ремонту, модернізації і реконструкції майна; лізингоотримувач несе відповідальність за відповідність рівня кваліфікації персоналу, складності виконуваних робіт по експлуатації і обслуговуванню майна; проводити відповідне навчання працівників; отримувати необхідні дозволи на експлуатацію майна.

Відповідно до п.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця  предмета, про всі випадки виявлення  несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Стаття 14 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає, що лізингоодержувач протягом усього часу перебування предмета лізингу в його користуванні повинен підтримувати його у справному стані.

Суд встановив, що на підставі наказу ВАТ „Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач” від 17.08.2006р. № 29, працівниками позивача була проведена перевірка виконання відповідачем умов договору. При цьому до перевірки був залучений провідний експерт РП Торгово-промислової палати АР Крим.

За результатами перевірки експертом РП ТПП України – В.І. Базуліним був складений висновок (а.с. 18-20), відповідно до якого, технічне обслуговування агрегатів станцій за період ведення «Журналу обліку профілактичних ремонтів на кисневій станції Кримського РП МТО «Агроснаб» з 5 лютого 1996р., враховуючи їх фактичний стан, не проводилося, крім того, немає «Журналу обліку профілактичних (щоденних, тримісячних, річних ) робіт», ремонтні роботи проводилися у міру виникнення необхідності, тобто несправностей.

Поточний ремонт станцій керівними документами не передбачений.

На момент огляду, станція № 536 розібрана, не в робочому стані, станція № 349 працездатна.

Відповідно до Журналу обліку профілактичних ремонтів на кисневій станції Кримського РП МТО «Агроснаб» з 5 лютого 1996 р., ніякої модернізації або реконструкції на станціях не проводилося.

ТОВ  «Кримкислород» має дозвіл № 048034340.21.1 на початок робіт від 04.02.2003р. до 30.01.2008р. К-0.15 станції № 536 Державного комітету України з нагляду за охороною праці. Територіального управління Держнаглядохоронпраці України по АРК і м. Севастополь.

Станція знаходиться у вибухонебезпечному стані.

З метою встановлення питань: чи мали місце з боку відповідача порушення умов спірного договору, норм та правил експлуатації, технічного обслуговування та ремонту станції, встановлених діючим законодавством або інструкціями виробника, чи мали місце факти виходу окремих деталей, вузлів, агрегатів станції з ладу, поломки обладнання, та які види технічного обслуговування, ремонту, модернізації та реконструкції станції проводилися, суд призначив у справі судову інженерно-технічну експертизу.

Так, відповідно до висновку експерта (а.с. 39-72), у період знаходження кисневої станції у фінансовому лізингу у ТОВ «Кримкисен» (01.04.2002 р. 09.11.2006 р.) має місце порушення лізингоотримувачем пункту 6.1,6.2 Договору №1 фінансового лізингу від 22 березня 2002р.

Лізингоотримувачем порушено Положення про безпечну і надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд, розробленого у виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 1997 року № 409 "Про забезпечення надійності і безпечної експлуатації будівель, споруд і інженерних мереж" і наказу Держкоммістобудування України Держнаглядохоронпраці України та Держкомжілкомунгосп України від 8 липня 1997 року № 108/177/49 "Про заходи щодо виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 1997 року № 409", Сніп III - 4-80.

В період знаходження кисневої станції у фінансовому лізингу у ТОВ «Кримкисень» (01.04.2002 р. 09.11.2006р.) мав місце вихід з ладу окремих вузлів і деталей, поломки обладнання, будівлі.

Компресорне - обладнання частково пофарбовано, одна установка в робочому стані, частина труб пофарбована, покриті ізолюючим матеріалом. Частина труб не ізольована, покрита іржею. Має місце відшарування штукатурного слою, офарбованого слою, перекриття — в місцях проходу труб є затікання, підлоги бетонні у вибоїнах і раковинах, станція №536 на момент огляду не в робочому стані.

У цеху готової продукції є протікання крівлі, відшарування цементного покриття від арматури, від стіни відшаровується штукатурний шар, офарбленого шару, труби покриті іржею, підлоги в раковинах, вибоїнах, відсутня система пожежегасіння.

У рампі є бетонні покриття з вибоїнами, раковини.

В цеху уловлювання азоту - відсутнє обладнання, від стіни відшаровується штукатурний шар, офарблений шар, протікає крівля, підлога має вибоїни та раковини.

На момент огляду одна градірня знаходилась в робочому стані, друга була в розібраному вигляді. Градірня металева - покрита іржею.

У прохідній - від стін відшаровується фарбувальний шар, є деформація покриття підлог.

Території має покриття має тріщини, сколи, вибоїни.

Побутові приміщення також мають відшарування штукатурки, офарбованого шару, є пошкодження покриття підлог, у перекритті є течі, відшарування офарбованого шару.

На фасаді будівель також встановлена штукатурка, офарбування, вбачається відшарування штукатурного, офарбованого шару, віконні блоки дерев'яні частково пошкоджені гниллю, відшарування фарбувального шару, пошкодження віконних, дверних приладів.

Навколо будівлі частково зруйнована отмостка.

В наслідок не надання експерту журналу обліку профілактичних ремонтів, експерт був позбавлений можливості встановити, чи проводилися та які саме роботи по технічному обслуговуванню, ремонту, модернізації, в період знаходження кисневої станції у фінансовому лізингу ТОВ «Кримкисень» (01.04.2002р. 09.11.2006р.), оскільки ремонт виробничих будівель і споруд є комплексом технічних заходів, направлених на підтримку або відновлення початкових експлуатаційних якостей як будівлі в цілому, так і окремих його конструкцій.

При візуальному огляді, експертом встановлено, що в період знаходження кисневої станції у фінансовому лізингу відповідача роботи проводилися тільки по усуненню течі крівлі, фарбуванню обладнання в компресорній, на інших будівлях, спорудах, переданих у фінансовий лізинг, роботи по поточному і капітальному ремонту не проводилися.

Усі викладенні обставини свідчать про суттєве порушення відповідачем умов договору та Закону України «Про фінансовий лізинг».

Суд не приймає посилання відповідача, що провадження у цій справі підлягає припиненню, оскільки цей спір повинен розглядатися третейським судом, у зв’язку з наступним.

Відповідно до ст.8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Стаття 22 Конституції України, передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Суд вважає, що відповідач, порушуючи права юридичної особи – позивача по справі, тим самим порушує гарантовані Основним Законом права та інтереси фізичних осіб - працівників і акціонерів позивача, як осіб, фінансовий стан яких прямо залежить від фінансово-господарської діяльності позивача.

Частина 2 ст. 12 ГПК України, передбачає, що підвідомчий господарським судам спор може бути переданий сторонами на розгляд третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути передана будь-який спір, який виникає з цивільних і господарських правовідносин, окрім випадків, передбачених законом.

Стаття 5 Закону України «Про третейські суди», передбачає, що спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Так, наведені норми передбачають право а не обов'язок передати спір, що виник на розгляд третейського суду, при цьому, такий спір можливо передати на розгляд третейського суду можливо лише при наявності згоди саме обох сторін, чого у цьому випадку нема, оскільки позивач вибрав у якості судової інстанції саме господарський суд, а не третейський.

Крім того, слід зазначити, що до п.5 додаткової угоди, передбачає що укладена між сторонами 12.12.2005 року, передбачає, що з моменту укладення цієї угоди пункт 12.2. спірного договору року втрачає юридичну силу.

Цім пунктом договору передбачено, що для розгляду і рішення спору зацікавлена сторона звертається до господарського суд АР Крим.

Суд приходить до висновку, що додаткова угода від 12.12.2005р. до спірного договору фактично суперечить в реалізації позивачем свого права на звернення до суду, передбачене ст.8 Конституції України, ст.1 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.202 ЦК України, договір є право чином.

Частина 2 ст.215 ЦК України, встановлює, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), в цьому випадку визнання такого правочина недійсним судом не вимагається.

При цьому ст.1 ГПК України, встановлює, що угода про відмову від права звернення до господарського суду є недійсною.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що додаткова угода до спірного договору від 12.12.2005 року є нікчемною, та такою що не може обмежувати позивач на звернення до судової інстанції, якій підвідомчій спір у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням  особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Усі викладені вище обставин, свідчать про те, що цей позов цілком обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, а також витрати на проведення судової експертизи, суд покладає на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат по проведенню РП Торгово-промисловою палатою АР Крим дослідження в сумі 800,00 грн., то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки такі витрати не входить до складу судових відповідно до ст. 44 ГПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 07.06.2007р.

Рішення оформлено та підписано, відповідно до вимог ст.84 ГПК України – 08.06.2007р.

Керуючись ст.ст.49,82–85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Розірвати договір фінансового лізингу №1 про передачу в платне користування на умовах фінансового лізингу кисневої станції, розташованої за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, 11-км. Московського шосе, загальною вартістю 1019211,32 грн., укладений 22.03.2002р. між відкритим акціонерним товариством «Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач” та товариством з обмеженою відповідальністю „Кримкисень”, а також додаткову угоди до нього від 01.02.2004р.

3.          Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю „Кримкисень” (АР Крим, м. Сімферополь, Харківське (Московське) шосе, 11-й км., код ЄДРПО України 31898564) звільнити кисневу станцію, розташовану за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, 11-км. Московського шосе, та повернути її відкритому акціонерному товариству «Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач” (АР Крим, м. Сімферополь, Московське шосе, 11-й км., код в ЄДРПО України 2226181) за актом прийому-передачі.

4.          В частині вимоги про стягнення витрат по проведенню Регіональним представництвом Торгово-промислової палати АР Крим дослідження в сумі 800,00 грн., в задоволенні позову – відмовити.

5.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Кримкисень” (АР Крим, м. Сімферополь, Харківське (Московське) шосе, 11-й км., код ЄДРПО України 31898564) на користь відкритого акціонерного товариства «Кримське республіканське підприємство матеріально – технічного забезпечення „Агропостач” (АР Крим, м. Сімферополь, Московське шосе, 11-й км., код в ЄДРПО України 2226181) витрати на проведення товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницькій лабораторії судових експертиз» судової експертизи в сумі 2000,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 170,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

6.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.