ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 серпня 2007 р.                                                             Справа  № 11/152

За позовом Прокурора міста Ужгорода в інтересах  держави в особі Управління Пенсійного фонду  в м.Ужгороді Закарпатської області,  м.Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-словацьке  підприємство "Ковосервіс", м.Ужгород

про стягнення 7948,35грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов"язкове  державне пенсійне страхування

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Л.М.Якимчук  у відкритому судовому засіданні за участю представників:  позивача – Карп"юк В.М. - завідувач юридичного сектору  управління ПФУ в м.Ужгороді, довіреність від 25.10.2006;

відповідача –  Бойко Л.Н. - директор.

З участю Романа М.С. - прокурора відділу представництва інтересів держави та громадян у суді Закарпатської облпрокуратури

СУТЬ СПОРУ:  Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду у Воловецькому районі  до відповідача про стягнення  7948,35грн. заборгованості по оплаті страхових внесків згідно Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"  за період  квітня 2006 року -   квітень 2007року.

Представник позивача та прокурор   у судовому засіданні наполягали  на задоволенні позовних   вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач у письмовому запереченні позовні вимоги не визнав, з мотивів, викладених у запереченні на позов. Зокрема, посилається на статтю  5 Закону України "Про збір на державне обов"язкове пенсійне страхування", відповідно до якого  збір на державне обов"язкове пенсійне страхування сплачується одночасно з одержанням коштів в установах банків на оплату праці, а у разі недостатності у платників збору коштів на оплату праці сплата збору  здійснюється  у пропорційних розмірах. Оскільки  в  період нарахування недоїмки по страхових внесках мала місце заборгованість  по виплаті заробітної плати, то відповідно і  страхові внески сплачувались пропорційно виплаченій заробітній платі.

Крім того,   перерахування страхових внесків  до пенсійного фонду проводилось   до 20 числа кожного місяця, у відповідності до п. 5.1.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов"язкове  державне пенсійне страхуваннядо Пенсійного фондуУкраїни, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду  України 19.12.2003 №21.

У судовому засіданні 07.08.2007 оголошувалась перерва до 15.00год. 16.08.2007.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін  та прокурора,

суд  встановив :

Відповідач по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-словацьке  підприємство "Ковосервіс", м.Ужгород,  перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у  місті Ужгороді  і  відповідно до ст. 1 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (далі –Закон № 400), ст.ст. 14, 15 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058)  набув статусу  страхувальника - платника страхових внесків до Пенсійного фонду України (далі - ПФУ).

Згідно ст. 17   Закону № 1058 страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень  Закону № 1058 страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку визначених цим Законом та в розмірах, передбачених Законом   № 400.

Страхові внески, нараховані за відповідний базовий період –місяць, відповідач повинен  сплачувати не пізніше 20 календарних днів із дня закінчення   базового періоду (абз.1ч.6 ст.20 Закону 1058).

Законом передбачено, що у разі здійснення протягом базового звітного  періоду виплат, на які нараховуються  страхові внески, платники одночасно  з видачею  зазначених сум зобов"язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що нараховуються на ці виплати (дохід) (абз.5 ч.6 ст.20). При недостатності коштів у страхувальника  для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) - одночасної сплати  авансових платежів, виплата зазначених сум (коштів на оплату праці) та сплата страхових внесків (авансових платежів) здійснюється в пропорційних розмірах у порядку визначеному  правлінням Пенсійного фонду (абз.6 ч.6. ст.20).

Таким чином, абзац 6 ч.6 статті 20 Закону 1058 регулює сплату саме авансових платежів, які справляються  страхувальником - роботодавцем у разі виплати заробітної плати (доходу) протягом базового звітного  періоду, за який нарахована така заробітна плата.

Разом з тим, з аналізу абзацу 1 та 2 ч.6 статті 20  Закону 1058 вбачається, що  решта несплачених сум страхових внесків, нарахованих за звітний місяць, має бути перерахована роботодавцем на рахунок органу Пенсійного фонду до 20 числа місяця, наступного за звітним, що є остаточним розрахунком (базовим звітним періодом).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач за період  квітня 2006 року -   квітень 2007року нарахував,  однак не сплачував   до Пенсійного  фонду нараховані страхові внески  у сумі 7948,35грн., що пітверджується картками особового рахунку страхувальника, щомісячними розрахунками страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, розрахунком поданим позивачем та перевіреним судом,  у зв"язку з чим утворилась недоїмка по внесках  на загальнообов"язкове  державне пенсійне страхування, яка  відповідно до  п.2 статті 106 Закону №1058 є простроченою заборгованістю і  не погашена до цього часу, у зв"язку з чим   підлягає стягненню.

Згідно приписів ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені, вважаються простроченою заборгованістю  зі сплати страхових внесків –недоїмкою, що стягується з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій (штрафів).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність недоїмки по страхових внесках на загальнообов"язквое пенсійне страхування,  у зв"язку з тим, що  у цей період ним  не було виплачено заробітну плату, оскільки правові норми, на які посилається відповідач, регулюють сплату саме авансових платежів, тоді як  решта несплачених сум страхових внесків відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"  повинна бути сплачена не пізніше 20 числа  місяця, наступного за звітним, незалежно від факту виплати заробітної плати.

Керуючись Законами України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”,     ст.ст. 17, 49, 51, 71, ст. ст. 158 - 163,   п. 6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

суд          постановив:

1. Позов задоволити   повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-словацьке підприємство "Ковосервіс" (м.Ужгород, пл.Ш.Петефі, 47, код 19105121)  на користь управління Пенсійного фонду в місті Ужгороді  Закарпатської області (м.Ужгород, пл.Ш.Петефі,47, код 20449653) 7948,35грн.   недоїмки зі сплати страхових внесків

3. Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

4.  Постанову може бути оскаржено  в порядку  та строки, встановлені            ч.ч. 1-3 статті 186  Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                               Л.М.Якимчук