ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.07                                                                                           Справа№ 22/290

за позовною заявою Державного територіально-галузевого об”єднання „Південно-Західна залізниця”, м.Київ

до відповідача ДП „Львіввугілля” шахта „Межиричанська”, м.Червоноград

про стягнення 9325,00 грн.

Суддя М.Желік

Представники

Від позивача: Костерний Д.О. (довіреність № 2477-НЮ від 25.09.2007р.)

Від відповідача: Паска А.Б. (довіреність № 8/3-1 від 02.01.2007р.).

Суть спору: Позов заявлено Державним територіально-галузевим об”єднанням „Південно-Західна залізниця”, м.Київ до ДП „Львіввугілля” шахта „Межиричанська”, м.Червоноград стягнення 9325,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 06.09.2007р. ухвалив призначити розгляд справи на 27.09.2007р.

Представникам сторін роз’яснено права згідно зі ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, ствердив, що просить позов задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зі станції Соснівка Львівської залізниці на станцію Ржевуська Південно-Західної залізниці ДП „Львіввугілля” відправлено вагон № 66001058 з вантажем „вугілля кам”яне”.

Факт відправки та прибуття вищенаведеного вагону підтверджується накладною № 36017012, в якій  виявлене неправильно зазначення назви вантажоодержувача та його адреси, про що складений акт загальної форми від 14,05.207р. № 56. Так, у зазначеній накладній вказано, що одержувачем вантажу є ЗАТ „Погребищерайагробуд”, код 3447, поштова адреса: м.Погребище, вул.Коцюбинського,9. Однак, даний код належить іншому суб”єкту ТзОВ „Будівельник”, адреса якого: м.Погребище, вул.Коцюбинського,9а, про що зазначено у договорі  № 294  про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею  послуги від 12.02.2007р. та паспорті клієнта.

Відповідно до ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб”єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно правовими-актами.

Так, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998р. № 457 Статут залізниць України визначає обов”язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним тарнспортом. Дія Статуту залізниць поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів багажу, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під”їздних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до  цього Статуту та правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладена є обов”язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Згідно п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, на кожене відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну.

У відповідності до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів , усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує про відсутність його вини, оскільки відомості про відгрузочні реквізити отримувача надавав власник вантажу –ПП „Галтехсервіс”. Однак, суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки, відповідно до ст.24 Статуту залізниць, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. В свою чергу, відповідач не позбавлений права за наявних для цього підстав звернутись до особи, яка невірно повідомила про реквізити з вимогою про відшкодування збитків.

Статтею 129 Статут залізниць визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Даною статтею визначені конкретні обставини, коли складається комерційний акт, а в усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Факт невірного заначення відправником реквізитів одержувача вантажу підтверджується актом загальної форми № 56 від 14.05.2007р., що є підставою для покладення на нього відповідальності шляхом застосування господарських санкцій.

Згідно ст.122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст.118 Статуту, відповідно до якої за відповідне правовпорушення стягується штраф у розмірі п”ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, та і на станції відправлення після пред”явлення вантажу до перевезення, незалежно від того чи завдано залізниці цим збитки.

Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок провізної плати та штрафних санкцій за накладною № 36017012. Згідно з цим розрахунком сума штрафу становить 9325,00 грн.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем належним чином доведено факт порушення, які випливають із договору перевезень та обов”язок відповідача нести відповідальність за відповідне порушення. Одночасно, відповідачм не зазначено наявність тих обставин, на підставі яких він просить у позові відмовити.

Враховуючи наведене, суд, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. В порядку ст.49 ГПК України судові витрати по розгляду спору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22,43,49,75,82,84,85,115-117 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з ДП „Львіввугілля” шахта Межирічанська (Львівська област, м.Червоноград, ) на користь ДТГО „Південно-Західна залізниця” (м.Київ, вул.Лисенка,6, ) 9325,00 грн. штрафу 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст.116 ГПКУкраїни.

Суддя                                                                                             Желік М.Б.