КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2007                                                                                           № 26/616

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Мамула І.М. – юр.

від відповідача – Ястреб Д.А. – юр.

від третьої особи – Стамат Є.Г. – ген. Дир.., Кузовлєва С.М. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Дельта-лоцман"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.01.2006

у справі № 26/616

за позовом                               Державне підприємство "Дельта-лоцман"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

третя особа позивача                     ВАТ "Суднобудівний завод "Лиман"

про                                                  стягнення 551452,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.01.2006р. у справі №26/616 в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Державне підприємство „Дельта-лоцман” та Відкрите акціонерне товариство „Суднобудівний завод „Лиман” звернулись до суду з апеляційними скаргами та просять його скасувати, посилаючись на те, що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

21.07.2004 р. між ВАТ Українська страхова компанія “Гарант-Авто” в особі Миколаївської обласної дирекції - страховиком (відповідачем) та ДП „Дельта-лоцман” страхувальником (позивачем) був укладений договір страхування засобів водного транспорту (КАСКО) № 0083909.

Відповідно до умов вказаного договору страхування було застраховане лоцманське судно „Гард”. Страховим випадком згідно цього договору є гибель та пошкодження корпусу і механізмів судна, а також спасіння та витрати по спасінню.

Договором страхування сторони визначили страхову суму в розмірі 3559687,02 грн.

10.08.2004р. позивач сплатив відповідачу страхову премію в розмірі 32037,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5484.

09.09.2004 р. при виконанні завдань, пов'язаних з будівництвом ГСХ „Дунай-Чорне море” в районі міста Вилкове, на лоцманському катері „Гард” вийшли з ладу два двигуна , в результаті чого зазначене судно було виведене з експлуатації.

Як зазначає у позовній заяві позивач, вважаючи, що усунення поломки двигунів не потягне за собою значних витрат та повністю покривається сумою, що не перевищує розміру франшизи останній не повідомив відповідача про настання страхового випадку, але після того, як двигуни були розібрані і виявилися дефекти, усунення яких потягло значних витрат, що перевищили розмір франшизи, 07.02.2005р. ДП „Дельта-лоцман” повідомило відповідача (страховика) про страховий випадок, який відбувся на лоцманському катері „Гард” у вересні 2004 р.

Як стверджує позивач, сума збитків, що настали внаслідок страхового випадку склала   551452,07 грн.

Відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, про що склав страховий акт від 29.03.2005р.

Відповідно до п. 14.3 договору страхування від 21.07.2004 р. № 0083909, який був укладений між сторонами страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку невиконання страхувальником обов'язків, оговорених у страховому полісі та Правилах страхування.

Згідно п. 14.2 (абз. 4) зазначеного договору страхування страхувальник зобов'язаний сповісти страховика про настання збитків, як тільки дізнається чи повинен дізнатись про таку подію і до проведення сюрверського огляду.

Разом з тим, в порушення умов зазначеного пункту договору страхування позивач повідомив відповідача про настання події, що мала місце 09.09.2004 р. лише 07.02.2005 р.

Твердження позивача про те, що він вважав, що усунення виявленої поломки не потягне за собою значних витрат і тільки коли стало відомо про настання збитків в наслідок страхового випадку позивач лише 07.02.2005 р. повідомив відповідача, колегія вважає безпідставним, оскільки 02.11.2004 р. ТОВ Цеппелін Україна, провівши дефектацію двигунів застрахованого судна „Гард”, листом повідомив позивача про те, що для відновлення двигунів необхідно використати запасні частини на суму біля 340000 грн., тобто позивачу вже 02.11.2004 р. було відомо, що вартість відновлення двигунів значно перевищує розмір франшизи.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на п. 21.1. «Правил страхування водного транспорту» ВАТ СК «АВЕСТ-Классик», м. Москва, Росія, відповідно до якого страховик автоматично звільняється від відповідальності по будь-який претензії, якщо страхувальник не повідомив страховика напротязі 12 місяців з моменту настання страхового випадку.

Оскільки про настання збитків позивач повідомив одразу після того, як йому стало відомо про наявність таких і це відбулося на протязі 12 місяців від дня настання страхового випадку, позивач вважає, що обов'язки, передбачені Договором та Правилами позивачем виконані і підстави для звільнення від  відповідача від відповідальності відсутні.

Проте колегія зауважує, що абз.4 п.14.2 договору страхування не встановлює право страхувальника на власний розсуд вирішувати питання щодо повідомлення страховика про страховий випадок на протязі 12 місяців з моменту настання страхового випадку, а навпаки зобов’язує позивача повідомити відповідача про настання збитків, як тільки дізнається чи повинен дізнатись про таку подію і до проведення сюрверського огляду.

Крім того, абз.4 п.14.2 договору страхування містить обов'язок повідомити страховика про страхову подію до проведення сюрвейерського огляду. Відповідно до п. 12.1. Правил страхування водного транспорту ВАТ СК „АВЕСТ-Класік” (Правила) страховик має право призначити сюрвейера на свій розсуд.

Таким чином, вищезазначеними діями позивач позбавив можливості відповідача здійснити огляд двигунів та, як наслідок, встановити дійсні причини поломки, що є також порушенням умов договору.

Відповідно до абз.1 п.14.2 договору страхування - Страхувальник зобов’язаний надати Страховику інформацію про всі відомі йому обставини у відношенні до заявленого на страхування судна і, в подальшому, інформувати про всі зміни ступеня застрахованого ризику.

Проте, позивачем вимоги п. 14.2 (абз. 1) договору страхування від 21.07.2004 р. № 0083909 були порушені.

Так, позивач при оформлені заяви на страхування, відомостей, що мали суттєве значення для вирішення питання щодо укладання договору страхування не зазначив наступну інформацію:

Відповідно до листа позивача № 3493 від 11.11.2004 р., копія якого додана позивачем до матеріалів справи - недоліки в роботі двигунів мали місце вже при проведенні пусконалагоджувальних робіт під час ходових випробувань судна „Гард”, що відбувались протягом березня 2004 р., тобто до укладання договору страхування.

При введенні судна в експлуатацію, згідно вказаного листа позивача від 11.11.2004 р. № 3493 - фахівцями сервісної служби „Цеппелін Україна” 05.04.20004 р. було змінено рейтинг двигунів судна з „Д” на „Е”, тобто з оптимального на гранично припустимий.

При проектуванні судна було допущено відхід від проектних показників - водотоннажність судна збільшено більш ніж 10 % при цьому потужність двигунів залишилась проектною, що збільшило навантаження на двигуни та зробило їх роботу нестабільною.

Таким чином, дефекти в роботі обладнання судна існували  при його будівництві і введенні в експлуатацію, тобто ще до укладання Договору страхування,  про що під час укладання вищевказаного договору позивач не повідомив відповідача, хоча існування вказаних недоліків є суттєвою інформацією і відноситься до об'єкту страхування.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про те, що при будівництві і введенні в експлуатацію судна вже існували недоліки в роботі обладнання судна, що в подальшому і призвело до поломки двигунів і про існування яких було відомо Позивачу, ДП „Дельта-лоцман” посилається на:

акт приймання судна, протокол проведення випробувань головного двигуна, де встановлено, що побудоване судно відповідає проекту, системи працюють нормально і судно допущено до експлуатації;

акт первісного огляду лоцманського судна «Гард», здійсненого регістром судноплавства України  08.01.2004 року,  в  якому встановлено,  що  «Судно побудоване під технічним наглядом Регістра судноплавства України згідно з проектом, схваленим № 103-212-308 від 19.06.2003 року на клас з символом КМ+М2ЛГЛС, а механізми судна - головний двигун знаходиться у годному технічному стані»;

-  свідоцтво про придатність ГТС до експлуатації, виданим регістром судноплавства України 8.01.2004 року.

Позивач також посилається на ст. 26 Закону України «Про страхування», відповідно до якої  підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, зокрема, подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку, а також на п. 5.13. Правил, який передбачає підставою для визнання  договору страхування недійсним   повідомлення Страхувальником завідомо неправдивих відомостей про обставини, що мають суттєве значення для визначення вірогідності настання страхового випадку і розміру можливих збитків після його настання.

Оскільки договір страхування недійсним не визнавався, позивач вважає, що  підстави для  відмови у виплаті  страхового відшкодування, відсутні..

Посилання Позивача в апеляційній скарзі на акт приймання судна, акт первісного огляду лоцманського судна „Гард” від 08.01.2004 року та свідоцтво про придатність ГТС до експлуатації від 08.01.2004 року, як доказ того, що відхилень від проектних норм не мало місця є безпідставним, оскільки рішення про зміну рейтингу двигунів було прийнято 05.04.2004 року, про що свідчить лист ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман” від 22.12.2004р. №4-1417.

Також, в порушення вищезазначених умов Договору страхування Позивач не повідомляв Відповідача про зміни в ступені застрахованого ризику, зокрема: неповідомлення про вихід з ладу двох двигунів; неповідомлення  про  проведення  ремонтів  двигунів  та  заміни окремих частин двигуна; неповідомлення про заміну зламаних двигунів новими.

Таким чином, Позивач порушив умови договору шляхом невиконання покладених на нього обов'язків, що дає право Відповідачу відмовити у виплаті страхового відшкодування відповідно до абз. 2 п. 14.3. Договору страхування (страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку невиконання страховиком обов'язків, обумовлених в даному Полісі та Правилах страхування).

Крім того, посилання Позивача на ст. 26 Закону України „Про страхування” та п. 15.3. Правил є безпідставними оскільки абз. 6 п. 15 Договору страхування передбачено, що у випадках необумовлених даним страховим Полісом, сторони керуються відповідними правилами та чинним законодавством України, тоді як всі вищезазначені обставини врегульовано Договором страхування.

В п. 5 договору страхування перераховані випадки, при настанні яких здійснюється виплата страхового відшкодування – „гибель и повреждение корпуса и механизмов судна; спасание и расходы по спасанию”.

Згідно п. 6.1 Правил страхування водного транспорту по полісам страхування, укладеним відповідно до вказаних правил, в межах страхової суми відшкодовуються збитки, які настали внаслідок страхових випадків, обумовлених випадковістю та небезпекою мореплавання,  а також іншими причинами раптового та не передбачуваного характеру.

При цьому колегія вважає, що не відноситься до страхового випадку пошкодження двигунів застрахованого судна „Гард”, як це передбачено п. 6.1 Правил страхування водного транспорту, оскільки при виготовлені двигунів, по узгодженню із позивачем (лист № 4-1417 від 22.12.2004 р.) були допущені відхилення від проектних показників водотоннажності судна більш ніж на 10%, при цьому міцність двигунів була залишена проектною, що зробило їх ураженими до любої незначної нештатної ситуації в експлуатації.

Крім того, при проектуванні, в результаті яких приймальні повітроводи машинного відділення були розміщенні з зовнішньої сторони внаслідок чого навіть при незначному коливання моря та силі вітру створюванні бризки засмоктувались в приймальні повітря патрубки двигунів і володіння усіма руйнівними агресивними характеристиками морської води, відкладались у вигляді соляних відкладень на всмоктуючих клапанах, лопатках турбонагнітателів.

Зазначене підтверджується аварійним сертифікатом від 23.03.2005р. наданим Центром морських та берегових досліджень і консалтингу, копія якого залучена до матеріалів справи.

Заперечуючи проти рішення суду, позивач зазначає, що поломка двигунів сталася в наслідок прихованих дефектів, що обумовило їх несподіваний та непередбачувальний характер, а тому, на думку позивача, даний випадок є страховим на підставі положень п. 6.1., підпункту 6.3. п. 6.3. Правил.

Згідно п. 6.3.1. Правил страховим випадком є загибель чи пошкодження застрахованого об'єкту, викликане прихованим недоліком машини чи корпусу судна.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України приховані недоліки це недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття виконаної роботи.

Враховуючи, що Позивач знав про збої в системі охолодження та відхилення від проектних норм, які були узгоджені з Позивачем (ці обставини   стали   основним   чинником   виходу   з   ладу  двигунів),   то твердження, що такі недоліки є прихованими не відповідає дійсним обставинам справи.

Колегія також відзначає, що з метою з’ясування дійсних причин  виходу з ладу двигунів у справі №26/616 ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2006р. призначалась судова технічна експертиза, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Проте, супровідним листом в.о. директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернув на адресу суду матеріали справи №26/616 без проведення експертизи в зв’язку з тим, що в Київському НДІСЕ відсутні фахівці, спеціальні знання яких відповідають вимогам в галузі по суднам даного проекту, оскільки технологічні особливості таких суден дуже специфічні і різнопланові.

З огляду на цю обставину, колегією ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2007р. було призначено судову технічну експертизу у справі №26/616, проведення якої було доручено експертам Головного управління Регістру Судноплавства України.

Однак, листом від 11.09.2007р. генеральний директор Регістру Судноплавства України повідомив суд про те, що Регістр Судноплавства України не є державною спеціалізованою установою у розумінні Закону України „Про судову експертизу”, якій може бути доручено проведення судової експертизи, та не має ліцензії на право провадження експертної діяльності, а отже ні Регістру судноплавства України, ні його працівникам не може бути доручено самостійне проведення судової технічної експертизи у справі №26/616.

Враховуючи викладене, а також відсутність можливості для отримання висновку судового експерта щодо причин  виходу з ладу двигунів, поряд з тим, що судом було вжито всі необхідні заходи для проведення судової експертизи у справі №26/616,  колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивач на підставі фактичних матеріалів справи  та у зв’язку з порушення позивачем абз.1, 4 п.14.2  Договору від 21.06.2004р., що виключає відповідальність відповідача.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку щодо відсутності законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції; судом першої інстанції повністю з’ясовано усі обставини, що мали значення для справи, дано вірну оцінку усім доказам, що містяться у матеріалах справи, а викладені в рішенні суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи. У зв’язку з цим, апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційні скарги Державного підприємства „Дельта-лоцман” та Відкритого акціонерного товариства „Суднобудівний завод „Лиман” залишити без задоволення.

2.          Рішення  Господарського суду м. Києва від 04.01.2006р. у справі №26/616 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №26/616 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.10.07 (відправлено)