ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.                                                            Справа № 38/248-06

вх. № 11304/6-38

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Колесниченко О. В.

за участю представників сторін:

позивача -  не з’явився,  відповідача -  ген. директора Шепеленка М.М. (наказ № 42-ос від 29.12.02 р.),

розглянувши справу за позовом Золочівської районної ради Харківської області (Харківська обл., смт.Золочів)

до  Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія” (Харківська обл., с. Перемога)

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позовній заяві від 11.09.06 р. просить вилучити із незаконного володіння відповідача внутрішньогосподарські зрошувальні системи, які були передані йому на баланс в результаті реорганізації КСП „Рогозянський” та передати їх законному власнику – Золочівській районній раді Харківської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.03 р. № 1253 „Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників” на ХХІ сесії ІV скликання Золочівської районної ради Харківської області було прийнято рішення від 20.09.05 р. про включення до переліку об’єктів спільної власності територіальних громад сіл, селища Золочівського району внутрішньогосподарських зрошувальних систем колективних сільськогосподарських підприємств району, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств – правонаступників, на підставі якого створено комісію по передачі об’єктів спільної власності територіальних громад сіл, селища Золочівського району, вимоги якої відповідач проігнорував і не передав власнику - позивачу внутрішньогосподарські зрошувальні системи, які були передані йому як правонаступнику в зв’язку з реорганізацією КСП „Рогозянський” у користування і не ввійшли до переліку розпайованого майна КСП „Рогозянський”, посилаючись при цьому на ст.387 ЦК України.

Представник позивача жодного разу в судове засідання не з’явився про причини неявки суду не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзив на позов не надав. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись не те, що в нього відсутнє спірне майно.

Відповідач надав клопотання про припинення провадження у справі в зв’язку з відсутністю предмету спору та скасування забезпечення позову. Своє клопотання обґрунтовує тим, що позивач ніколи не мав права власності на внутрігосподарську зрошувальну систему, оскільки вона не передавалася у комунальну власність, а відповідач не володіє нею, посилаючись на те, що власником її є суб’єкт підприємницької діяльності – фізична особа Забудько О.Д., за яким рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.05 р. по справі № 29/478-05 визнано право власності. На підтвердження викладеного відповідач додав до клопотання копії рішення господарського суду Харківської області від 05.12.05 р. по справі № 29/478-05, ухвали Вищого господарського суду України від 09.10.06 р. по справі № 21/318-06 (29/478-05), ухвали Вищого господарського суду України від 26.12.06 р. по справі № 21/318-06, ухвал господарського суду Харківської області від 17.05.07 р. та від 25.05.07 р. по справі № 21/375-06.

Розглянувши надане клопотання та додані до неї документи, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки господарський суд припиняє провадження у справі в зв’язку з відсутністю предмету спору у випадках припинення існування предмету спору, врегулювання спору самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови надання доказів такого врегулювання, але відповідачем не надано доказів припинення існування предмету спору чи врегулювання спору самими сторонами.

Відповідач надав також клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи, що підтверджують набуття ним права власності на спірне майно та вибуття його із власності відповідача внаслідок продажу суб’єкту підприємницької діяльності – фізичній особі Забудько О.Д.

Розглянувши надане клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно статуту Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія”, зареєстрованого в Золочівській райдержадміністрації 16.02.2000 р. за № 81, із змінами до нього, зареєстрованими 14.04.2000 р. за реєстраційним номером Ю0010022, відповідач є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства „Рогозянський”.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.05 р. по справі № 29/478-05 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія” до суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько Олександром Дмитровичем про визнання недійсним договору купівлі – продажу та за зустрічною позовною заявою суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько О.Д. до ПСП „Надія” про визнання права власності на майно, яке набрало законної сили, встановлено, що станом на дату укладення між відповідачем та суб’єктом підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько О.Д. договору купівлі-продажу №2 від 10.06.2005р. Приватне сільськогосподарське підприємство „Надія” було власником внутрішньогосподарської зрошувальної мережі із сталевих труб діаметром від 159 мм до 1020 мм на площі 652 га, яка знаходилася на його балансі, набуло власності на зазначену мережу у 2000 р. у порядку правонаступництва КСП „Рогозянський”, мало право відчужити належне йому на праві власності майно, шляхом укладення з суб’єктом підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько О.Д. договору купівлі-продажу зазначеного майна, на умовах, вільно визначених сторонами відповідно до ст. 67 ГК України, 627 ЦК України.

Дані висновки підтверджуються також матеріалами справи та постановами старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Семенова С.В. від 29.08.06 р. про припинення кримінальної справи та старшого оперуповноваженого ВКР Золочівського РВ УМВС України в Харківській області від 01.09.06 р. про відмову в порушення кримінальної справи.

10.06.2005 р. між відповідачем та суб’єктом підприємницької діяльності – фізичною особою Забудьком О.Д. був укладений договір купівлі-продажу № 2, за яким продавець (відповідач) зобов’язався продати у власність покупцю (підприємцю Забудько О.Д.), а покупець прийняти і оплатити сталеві труби, що були в вжитку, списаного господарського трубопроводу що був у використанні, на зрошувальній системі колишнього КСП „Рогозянський” діаметром від 159 мм. до 1020 мм. на площі 652 га., що знаходяться на балансі продавця.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.05 р. по справі № 29/478-05 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія” до суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько Олександром Дмитровичем про визнання недійсним договору купівлі – продажу та за зустрічною позовною заявою суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Забудько О.Д. до ПСП „Надія” про визнання права власності на майно в задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія” до суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Забудько О.Д. про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено повністю і визнано за суб’єктом підприємницької діяльності – фізичною особою Забудько Олександром Дмитровичем право власності на бувші у вжитку сталеві труби: сталеві труби діаметром 159 мм довжиною 1493 м; діаметром 219 мм довжиною 5880 м; діаметром 273 мм довжиною 3749 м; діаметром 325 мм довжиною 2468 м; діаметром 426 мм довжиною 1012 м; діаметром 530 мм довжиною 2621 м; діаметром 630 мм довжиною 2621 м; діаметром 720 мм довжиною 1353 м; діаметром 820 мм довжиною 3006 м; діаметром 1020 мм довжиною 100 м, списаного господарського трубопроводу, бувшого у вжитку, на зрошувальній системі колишнього КСП „Рогозянський”, нині ПСП „Надія” Золочівського району Харківської області на площі 652 га.

Таким чином, на момент звернення позивача з позовом спірне майно не належало відповідачу. Його власником був суб’єкт підприємницької діяльності – фізична особа Забудько О.Д. Отже, позивачем подано позов до неналежного відповідача.

Крім того, відповідно до п. 7 Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.03 р. № 1253, право власності на об’єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі.

Позивач не надав суду підписаний сторонами акт приймання-передачі про передачу відповідачем у комунальну власність внутрішньогосподарських меліоративних систем, що знаходилися на балансі відповідача, у комунальну власність, або доказів ухилення відповідача від передачі.

Таким чином, позивач не довів, що йому належить право власності на спірне майно - внутрішньогосподарські меліоративні системи, що знаходилися на балансі відповідача.

Відповідно до ст.387 ЦК України тільки власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалами господарського суду Харківської області від 11.09.06 р. та від 06.11.06 р. по даній справі.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст.387 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 68, 82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалами господарського суду Харківської області від 11.09.06 р. та від 06.11.06 р. по даній справі.

Суддя                                                                                            Ольшанченко В.І.