ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2007 р.

№ 2-659/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого
Н.О. Волковицької  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином)

відповідача  відповідача

ОСОБА_4В., дов. від 25.04
06р.  (т.с.4, а.с.205)  не з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу

Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.05.2007р.

у справі

№ 2-659/07 Жовтневого районного
суду міста Дніпропетровська

за позовом

ОСОБА_1

до   та до

ОСОБА_2  ОСОБА_3

про

визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернулась до
Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2та до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 02.02.06р. купівлі-продажу цінних
паперів (простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства
"Житлобудмеханізація") загальною вартістю 206424грн., посилаючись на
суперечність оспорюваного правочину частині 4 статті 369 Цивільного кодексу
України через порушення права власності позивача, передбачене статтями 316-317
Цивільного кодексу України, позаяк акції, продані ОСОБА_3, є спільною сумісною
власністю подружжя згідно статті 60 Сімейного кодексу України; натомість,
всупереч статті 65 Сімейного кодексу України, позивачем не надавалась згода на
розпорядження вказаним майном (акціями).

За уточненими позовними вимогами
(т.1, а.с.89) позивач просив суд застосувати до сторін спірного договору
реституцію з поверненням сторін у попередній стан.

Відповідач ОСОБА_3визнав позов
повністю, підтвердивши спільну власність його та дружини (позивача) на
відчужений ним пакет акцій, відсутність згоди одного з подружжя на вчинення
правочину.

Відповідач ОСОБА_2відхилив позов
повністю, вказавши, що добросовісність набуття права власності на спірні акції
підтверджено рішенням Малинівського районного суду міста Одеси, дії позивача та
продавця спірних акцій були узгодженими.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Дніпропетровська від 15.02.2007р. (суддя Мазниця А.А.) позов задоволено
частково; договір купівлі-продажу простих іменних акцій ВАТ
"Житлобудмеханізація № 1" у кількості 11468 штук, укладений
02.02.06р. між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2, визнано недійсним у
частині купівлі-продажу акцій в кількості 11216 штук; в порядку реституції від
ОСОБА_2витребувано на користь ОСОБА_3 11216 штук простих іменних акцій ВАТ
"Житлобудмеханізація № 1"; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2в порядку реституції
стягнуто 498775,52грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення вмотивовано
встановленими обставинами справи щодо набуття відповідачем ОСОБА_3 права
власності на пакет акцій ВАТ "Житлобудмеханізація № 1" у кількості
23189 штук під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1, що був повністю
сконцентрований на особовому рахунку ОСОБА_3, а також щодо подальшого
відчуження ОСОБА_3 за договором від 02.02.06р. купівлі-продажу пакету простих
іменних акцій ВАТ "Житлобудмеханізація № 1" без повідомлення чи згоди
позивача, статтями 60, 61, 65 Сімейного кодексу України, статтею 216 Цивільного
кодексу України, що встановлюють наслідки такого відчуження.

За рішенням Малинівського районного
суду міста Одеси від 26.12.2006р.
№ 2-8801/06, яке Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська визнано
преюдиціальним для вирішення даного спору, фактично обумовлена та сплачена
ОСОБА_2 вартість придбаних останнім акцій склала 510000грн., сторони підлягають
поверненню в становище, що існувало до укладання спірної угоди.

Ухвалою судді судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2007р.
прийнято до розгляду апеляційним судом апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2  ОСОБА_4на рішення від 15.02.2007р.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області
(головуючий -Калиновський А.Б., судді -Кузнєцов В.А., Кіктенко Л.М.) було знято
з розгляду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  ОСОБА_4на рішення від 15.02.2007р. на
підставі статті 313 Цивільного процесуального кодексу України у зв'язку з
набранням чинності Закону України № 483-V від 15.12.2006р. "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з
питань приватизації та з корпоративних спорів", справу направлено для
розгляду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. (головуючий - суддя Лотоцька
Л.О., судді Бахмат Р.М., Євстигнеєв О.С.) відмовлено у прийнятті апеляційної
скарги  ОСОБА_2на рішення Жовтневого
районного суду міста Дніпропетровська від 15.02.2007р. у справі № 2-659/07 на
підставі статті 12 Господарського процесуального кодексу України з огляду на
те, що вказана справа не є такою, що виникла з корпоративних відносин, виходячи
з пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, у
зв'язку з чим вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погоджуючись з ухвалою
апеляційного господарського суду, ОСОБА_2звернувся з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати ухвалу
апеляційного господарського суду та
направити справу на розгляд по суті до Одеського апеляційного
господарського суду. Скаргу вмотивовано порушенням апеляційним господарським
судом статті 11110 Господарського процесуального кодексу України,
оскільки справу було розглянуто за відсутності будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про час та місце судового засідання, перегляд
справи здійснювався за апеляційною скаргою ОСОБА_2. у той час, коли її було
подано ОСОБА_4., що, на думку заявника касаційної скарги, свідчить про завідому
неправосудність оскаржуваного судового рішення.

Також у касаційній скарзі
зазначено, що, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2є акціонерами ВАТ
"Житлобудмеханізація № 1", то спір про правомірність відчуження акцій
ОСОБА_3 впливає на управління господарським товариством та є корпоративним
відповідно до приписів Закону України "Про господарські товариства".

Позивач та відповідач ОСОБА_3не
надали відзив на касаційну скаргу, не скористались правом на участь
представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього в судовому
засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у судовому рішенні,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставою для скасування або зміни
судових рішень судів попередніх інстанцій є порушення або неправильне
застосування ними норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом оскарження за касаційною скаргою у даній справі є висновок
апеляційної інстанції про непідвідомчість даного спору господарським судам
України.

Відповідно до Закону України №
483-V від 15.12.2006р. внесено зміни до статей 12 та 16 Господарського процесуального
кодексу України, за якими віднесено до компетенції господарських судів України
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером) у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських
товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Справи у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером) у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських
товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням господарського товариства згідно з Єдиним державним реєстром
юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до визначення термінів у
статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та
статті 167 Господарського кодексу України, корпоративними правами є права
особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні
господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а
також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Натомість, як вбачається з
матеріалів справи та встановлено місцевим судом та апеляційним господарським
судом, позовні вимоги позивача ґрунтувались на порушенні відповідачами не її
корпоративних прав відповідно до вище вказаного поняття, не з огляду на
створення, діяльність, управління та припинення діяльності цього товариства, а
на порушенні відповідачами права власності позивача на спірні акції,
зареєстровані за відповідачем (чоловіком позивача), як на об'єкт права
власності, що, відповідно до приписів сімейного та цивільного законодавства,
належить їй на праві спільної власності.

При цьому слід зазначити, що статус
кожного з учасників спору, як акціонерів
ВАТ "Житлобудмеханізація № 1", не впливає на правову природу
спору, оскільки між сторонами можуть існувати спірні правовідносини незалежно
від їх перебування у складі акціонерів товариства.

Таким чином, перевіривши у
відповідності до частини 2 статті 1115
Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі апеляційного господарського
суду, судова колегія вважає законним та обґрунтованим висновок апеляційного
господарського суду про непідвідомчість даного спору господарським  судам України.

Наведені у касаційній скарзі доводи
про порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права щодо
порядку розгляду питання про прийняття до провадження апеляційної скарги
суперечать розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України; з наявних
матеріалів справи порушення приписів процесуального законодавства апеляційним
господарським судом не вбачається.

Також суперечать статті 35
Господарського процесуального кодексу України доводи касаційної скарги про
встановлення ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області преюдиціальних
фактів щодо визначення спору у даній справі як корпоративного.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що скаржником було подано повторну скаргу до апеляційного суду
Дніпропетровської області, справа підлягає направленню до апеляційного суду
Дніпропетровської області для вирішення питання про прийняття повторної
апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1                частини 1 статті 1119
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2залишити
без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від                  22.05.2007 р. у справі №
2-659/07 Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач