ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 5/41-Д

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Філіпової Т.Л.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Черпака Ю.К.

при секретарі                                                            Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Лотюк П.В., голова комісії,

Черкас С.К.,довіреність №4-99/2 від 11.10.2007р.,

від відповідачів:

- Приватного підприємства "Алексіс-Вікторія": не з'явився,

-КП " Коростенське міжміське  бюро технічної

інвентаризації " Житомирської  обласної ради:  не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного  підприємства "Алексіс-Вікторія",

смт. Олевськ

на рішення господарського суду Житомирської області

від "23" липня 2007 р. у справі № 5/41-Д (суддя Брагіна Я.В.)

за позовом Підприємства облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод", смт. Олевськ

до Приватного підприємства "Алексіс-Вікторія", смт. Олевськ

та до Комунального  підприємства " Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації " Житомирської обласної ради, м. Коростень

про розірвання договору від 29.11.2006р., стягнення 65038,48грн. та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 23 липня 2007року у справі №5/41-Д позов задоволено частково: розірвано договір купівлі-продажу будівель та споруд, а саме: контору  літ. "А" загальною площею 206,6 кв.м., прирельсовий склад літ. "К" загальною площею 1284,0 кв.м.,  головний виробничий корпус літ."А" загальною площею 1484,3 кв.м., майстерню літ "Т" загальною площею 412,9 кв.м., перевалку літ. "І" загальною площею 657,8 кв.м., прохідну літ. "Е" загальною площею 23,5 кв.м., водонапірну вежу літ. "Ф" зальною площею 12,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Олевськ, вул. Київська, буд.58, Житомирської області та посвідчений приватним нотаріусом  Романчуком А.М. Олевського районного наторіального округу  Житомирської області, зареєстровано в реєстрі №3606, укладений між Спільним підприємством "Олевський консервно-сушильний завод" та Приватним підприємством "Алексіс-Вікторія" 29.11.2006р.

Стягнуто з Приватного підприємства "Алексіс-Вікторія" на користь Підприємства облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод":

- штрафу в сумі 39830,00грн.,

- пені в розмірі  15768,53грн.,

- 3% річних в сумі 2782,66грн.,

- витрат, пов'язаних із сплатою державного мита в сумі 668,81грн. (з яких за вимоги майнового характеру в сумі 583,81грн. та 85грн. за вимоги немайнового характеру),

- витрат,  пов'язаних із сплатою за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 74,16грн.

В частині стягненні збитків в розмірі 27850грн. залишено без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України;

В частині позовних вимог щодо другого відповідача скасувати право власності на спірні будівлі і споруди  та зобов'язати зареєструвати спірні будівлі і споруди за позивачем припинено провадження  на  підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Відмовлено в позові в частині стягнення пені в розмірі 5657,98грн. та 3% річних в сумі 998,81грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, приватне підприємство "Алексіс-Вікторія" звернулося  до суду апеляційною скаргою, в якій просить вищезгадане рішення скасувати та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач - приватне підприємство "Алексіс-Вікторія" посилається на порушення місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема, невірним є висновком суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що ПП "Алексіс-Вікторія" не сплатило повну вартість об'єкту, що є істотним порушенням умов договору та підставою для його розірвання у відповідності до вимог ст. 651 Цивільного кодексу України.

Вказує, що кошти в сумі 57353,44 грн. продавцю були сплачені при оформлені договору купівлі-продажу. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що після 22.03.2007р., після того як продавець - підприємство облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод" надіслав ПП "Алексіс-Вікторія" вимогу про розірвання договору купівлі-продажу, останнім були внесені додатково наступні платежі, а саме: кошти в сумі 27500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10 від 23.04.2007р., кошти в розмірі 27500грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 28.04.2007р., кошти в розмірі 10000грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 19.06.2007р.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість доводів скарги, зазначає, що часткова сплата відповідачем вартості будівель і споруд по договору купівлі-продажу після повідомлення його про припинення зазначеного договору купівлі-продажу з 22 березня 2007 року не свідчить про його дійсність, оскільки сторонами не вносилися зміни до договору купівлі-продажу щодо продовження термінів оплати.

Відповідач - Коростенське МБТІ у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що 13 серпня 2007 року до БТІ звернулось СП "Олевський консервно-сушильний завод" облспоживспілки провести реєстрацію права власності на будівлі та споруди по вул.Київській, 58, згідно рішення господарського суду від 23.07.2007р. за №5/41-Д, в якому скасовано право власності з ПП "Алексіс-Вікторія" і визнано право власності  за СП "Олевський консервно-сушильний завод" облспоживспілки, Коростенським МБТІ реєстрація права власності згідно рішення суду проведена.

Представники відповідачів в судове засідання на з'явилися. Від ПП "Алексіс-Вікторія" на адресу суду надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи, в зв'язку з хворобою. Крім того, відповідач - Коростенське МБТІ у відзиві на апеляційну скаргу просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Колегія суддів вважає, що неприбуття в судове засідання представників відповідачів не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного:

29 листопада 2006 року між позивачем - Підприємством облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод" та відповідачем - Приватним підприємством "Алексіс - Вікторія" був укладений договір купівлі - продажу будівель та споруд.

Відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу Підприємство облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод" передало у власність (продало), а Приватне підприємство "Алексіс-Вікторія" прийняло у власність (купило) будівлі та споруди за адресою: Житомирська область, Олевський район, місто Олевськ, вулиця Київська, будинок №58, а саме: "А" контора загальною площею 206,6кв.м., прирельсовий склад літ. "К" загальною площею 1284,0кв.м., головний виробничий корпус літ."А" загальною площею 1484,3 кв.м., майстерню літ "Т" загальною площею 412,9 кв.м., перевалку літ. "І" загальною площею 657,8 кв.м., прохідну літ. "Е" загальною площею 23,5 кв.м., водонапірну вежу літ. "Ф" загальною площею 12,6 кв.м., крім того, посвідчений приватним нотаріусом  Романчуком А.М. Олевського районного наторіального округу Житомирської області, зареєстровано в реєстрі №3606 (а.с.6-8).

Пунктом 4.1 згаданого договору передбачено, що право власності на придбані приміщення виникає у покупця з моменту повного розрахунку, підписання сторонами акту прийому-передачі, державної реєстрації договору та прав власності відповідно до вимог чинного законодавства.

Зазначені вище будівлі і споруди зареєстровані за відповідачем - Приватним підприємством "Алексіс-Вікторія", реєстровий номер 3606, що підтверджується відповіддю на запит позивача Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації за №04-1/58 від 05.06.2007р.  (а.с.18).

Згідно п.2.1 зазначеного договору,  продаж вчинено за домовленістю сторін за 455658,00грн.,  які перший відповідач зобов'язувався  сплатити таким чином:

- 57353,44грн.  - в день посвідчення цього договору,

- 199152,28грн. - до 19 грудня 2006 року,

- 199152,28грн. до 09 січня 2007 року.

Відповідно до абзацу четвертого п.2.1 спірного договору купівлі-продажу, у разі не надходження коштів на поточний рахунок продавця протягом установлених строків в п.2.1 цього договору, продавець має право відмовитись від цього договору. Договір вважається розірваним з моменту направлення письмового повідомлення про відмову покупцю.

Проте, відповідач зобов'язання за договором виконав частково, сплативши  продавцю тільки 57353,44грн. Решту суми - 398304,56грн. не сплатив ні на день порушення провадження у справі, ні на день розгляду справи у суді першої інстанції.

22.03.2007р. позивач (продавець) надіслав першому відповідачу вимогу про відмову від договору.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття  або прийняття товарозпорядчих документів  на нього, якщо актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст.692 ЦК України).

Крім того, покупець зобов'язаний сплатити  продавцеві  певну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбаченого розстрочення платежу.

Якщо покупець відмовився прийняти товар та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу (ч.ч.2,4 ст.692 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що несплата 398304,56грн. відповідачем в установлений договором строк є істотним порушенням договору.

Відповідно до п. 2.1. договору  перший відповідач повинен сплатити  позивачеві штраф у розмірі 10% від несплаченої суми, який становить згідно розрахунку позивача 39830,00грн.

Отже, нарахування відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом) на підставі ст.546  ЦК України).

Відповідно до п.2.1 (абзац 3) договору купівлі-продажу від 29.11.2006р.,  за прострочення платежів покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка згідно розрахунку позивача становить 21426,51грн.(а.с.9).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який  прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, розмір яких згідно розрахунку позивача становить  3781,47грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про стягнення суми нарахованої пені частково з огляду на припинення після відмови позивача від договору грошового зобов'язання і виникнення зобов'язання з повернення майна.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив в позові у частині стягнення пені в сумі 5657,98грн. та 3% річних в сумі 998,81грн.

Позивач не обґрунтував позов в частині стягнення збитків у сумі 27850грн., а також не надав в підтвердження доказів, а тому суд першої інстанції правомірно позов в цій частині залишив без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції  (далі адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Реєстрацію прав власності згідно п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав  власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 28.01.03р. №6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.03р. №66/7387, здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Бюро технічної інвентаризації на основі законодавства  делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних із здійсненням від імені держави  дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, Бюро технічної інвентаризації в розумінні п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, про що свідчить і судова практика (постанова  Верховного Суду України від 06.06.06р. про  розгляд касаційної скарги  товариств до Сватівського районного бюро технічної інвентаризації).

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів  поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом  (ч.3 ст.21 КАС України.

Господарський суд прийшов до правильного висновку про припинення провадження у справі в частині  позовних вимог Підприємства облспоживспілки "Олевський консервно-сушильний завод" до Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради про зобов'язання  останнього скасувати реєстрацію права власності першого відповідача на спірні будівлі і споруди та зареєструвати право власності на зазначені об'єкти за позивачем на підставі п.1 ст.80 ГПК України, оскільки такий спір не підлягає розгляду господарськими судами України, а підлягає розгляду в порядку  Кодексу адміністративного судочинства України. Позовні вимоги в частині розірвання спірного договору, стягненні штрафу в сумі 39830,00грн., пені в розмірі 15768,53грн. і 3% річних в сумі 2782,66грн. з першого відповідача задоволені судом першої інстанції підставно, оскільки в цій частині вимоги відповідають вимогам чинного законодавства, підтверджуються належними доказами.

Колегія суддів також погоджується з обґрунтуванням щодо залишення судом без розгляду позовних вимог в частині стягнення збитків.

Доводи апеляційної скарги про оплату першим відповідачем грошових сум в рахунок виконання зобов'язань за договором відповідно до платіжних доручень №10 від 23.04.2007р., №1 від 28.04.2007р. та №7 від 19.06.2007р. колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці дії відповідача не були спрямовані на повне виконання зобов'язання та відбулись після відмови позивача від договору купівлі-продажу і звернення до суду за захистом порушеного права.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського Житомирської області є обґрунтованою й такою, що винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні передбачені законом підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 23 липня 2007 року у справі №5/41-Д залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного  підприємства "Алексіс-Вікторія",  смт. Олевськ  - без задоволення.

2. Справу №5/41-Д повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя                                                                 Філіпова Т.Л.

судді:

Майор Г.І.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 5 прим:

1 - до справи, 2 - позивачу

3,4 - відповідачам, 5- в наряд