ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"12" жовтня 2007 р.
Справа №  4/338

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за участю секретаря  судового засідання  Волоткевича  А.В. розглянув матеріали справи № 4/ 338,

за позовом:  прокурора м.Олександрії  в інтересах  держави в особі   Управління Пенсійного Фонду України в м.Олдександрія  Кіровоградської області

до відповідача: Приватне підприємство “Житло- сервіс” м.Олександрія

про стягнення  79885 грн. 58 коп.

час  прийняття : 11 год.  25 хв.

Представники сторін:

від позивача –  Бєлєнька Л.А., довіреність № 24/07-35 від 05.06.07

від відповідача: участі не брав, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином  повідомлений у відповідності до вимог  Інструкції з діловодства в господарських судах України. Направлене відповідачу  повідомлення №2136195 за  адресою м.Олександрія  вул. 6-го  грудня 13,  яка  значиться  згідно  довідки  Кіровоградського обласного  управління  статистики,  про час  та місце  розгляду справи  вручене  відповідачу 11.09.2007 року .

Про причини неявки або  про відкладення розгляду  справи  відповідач  суду не  направляв   повідомлення.

від прокуратури: Гребенюк Т.Г., посвідчення №457;

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення з Приватного  підприємства “Житло- сервіс” м.Олександрія на користь Управління Пенсійного Фонду України в м.Олександрія   Кіровоградської області   заборгованості по страхових внесках (недоїмки) в сумі  56054 грн. 44 коп.  за  з квітня  2005 року  по  жовтень 2007 року  включно та  нараховану і не сплачену  суму  фінансових санкцій  за несвоєчасне проведення  платежів  в розмірі   23831 грн. 14 коп.

Відповідач відзиву на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника  прокуратури та позивача, господарський  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2 ст.121 Конституції України, ст. 60 Кодексу   адміністративного  судочинства України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво держави в суді  із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Випадки представництва прокуратурою інтересів держави в судах визначені, зокрема ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру", якою передбачено представництво прокуратурою у формі звернення до суду із заявою про захист прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або  загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів в наслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними або з державою.

Стаття 20 Закону України „Про прокуратуру" надає право прокурору при здійсненні прокурорського нагляду при виявленні порушень закону у межах своєї компетенції звертатися до суду або господарського суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 з наступними змінами та доповненнями,  управління пенсійного фонду України є органом виконавчої влади на місцях та утворюють систему органів Фонду, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п.1 вказаного „Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах”, управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати збору.

Управління має право вживати в установленому законодавством  порядку заходів, спрямованих на стягнення не внесених своєчасно сум збору разом з нарахованою пенею, а також застосовувати штрафні санкції відповідно до законодавства.

Відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду як платник внесків згідно до  його заяви від 18.06.2001 року   та йому  присвоєно   реєстраційний номер  .

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058  „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року , передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18,19,20 п.п.1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та  застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкті оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Матеріали справи свідчать, що заборгованість відповідача  по страхових внесках  складає    56054 грн. 44 коп.  за  період  з квітня  2005 року  по  жовтень 2007 року  включно. Розмір  заборгованості  підтверджується   наданими  відповідачем позивачу   розрахунками суми страхових внесків за  відповідні періоди, які  підписані керівником та  головним  бухгалтером   підприємства- відповідача і  їх підписи   скріплено  печаткою, тому   вказані  розрахунки  судом    визнаються  в якості     погодженого зобов'язання  відповідача (а.с. 17-35). Наявність заборгованості та їїх розмір  також підтверджуються    Карткою особового рахунку страхувальника, яка має найманих працівників (а.с.36- 38) та  Корінцем вимоги №Ю-24 від  12.01.2007 року (а.с.39).

Поряд з цим  при проведенні   документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування  та сплати зобов'язання на обов'язкове державне  страхування  згідно до  акту  перевірки від  20.12.2006 року  працівниками  позивача виявлені порушення Закону  України  “ Про загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування” та проведено  донарахування страхових внесків. Згідно до рішення начальника  Управління  Пенсійного фонду України в м. Олександрії №794  від 11.06.2007 року   про застосування  фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного  фонду України або страхувальником сум  своєчасно  не обчислених та не сплачених страхових внесків стосовно  відповідача    застосовано  фінансові  санкції в розмірі  23831 грн. 14 коп. Вказане рішення   вручене  представнику  відповідача (головному  бухгалтеру), що  підтверджено при огляду  оригіналу  рішення в судовому засіданні. Рішення  про застосування  фінансової санкції  не  оскаржено відповідачем та не скасоване у  встановленому  порядку, тому  підлягає  до стягнення   23831 грн. 14 коп., які  фактично вже   мають статус недоїмки  по платежах. Такий  висновок господарський  суд зробив на підставі аналізу   акту  перевірки від  20.12.2006 року (а.с.40- 42)  та  Рішення (а.с.43).

Доказів сплати  вказаної заборгованості  відповідач  господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги прокурора та позивача  є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі  79885 грн. 58 коп.    за період з  квітня  2005 року  по   жовтень  2007 року  включно.

Керуючись  Законами України  № 1058  „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” , „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97,  ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з   Приватного  підприємства  “Житло- сервіс” м. Олександрія вул. 6-го  грудня  13 р/р 510 АКБ "Правекс-банк" МФО 323594 заборгованість  по страхових внесках в розмірі   79885 грн. 58 коп., з яких   заборгованість по страхових внесках 56054 грн. 44 коп., фінансова санкція   23831 грн. 14 коп.  на користь  Управління Пенсійного Фонду України в м. Олександрії  Кіровоградської області м. Олександрія Кіровоградської  області   просп. Леніна 8 р/р 20 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 323475.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження постанови суду першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі  16 жовтня  2007 року.

Суддя

Ю. І. Хилько