СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"18" липня 2007 р.
Справа №  17/207

Господарський суд Рівненської
області в складі головуючого судді  Петухов
М.Г. за участю  секретаря судового
засідання  помічника судді  Опанасюк Т.І..

За
участю представників сторін:

від позивача    - Дмитринська Т.В.  представник за довіреністю;

від відповідача -не  з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Рівне справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі до
відповідача  підприємець ОСОБА_1 про   стягнення в сумі 2169 грн. 05 коп.

Статті
127,49,50  КАС України  роз'яснені

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 заборгованості по збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  в сумі 2 169
грн. 05 коп.
Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з'явився.
Поштовий конверт з судовою повісткою  про
час і місце розгляду справи  повернувся
до господарського суду з відміткою "за даною адресою адресат не
проживає."(а.с.33).

Відповідно
до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1
(а.с.27), та  довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.34),
приватний підприємець ОСОБА_1
зареєстрована , як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа за
адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.6 ст. 128 Господарського
кодексу України,  громадянин-підприємець
зобов'язаний: повідомляти органи державної реєстрації про зміну його адреси,
зазначеної в реєстраційних документах, предмета діяльності, інших суттєвих умов
своєї підприємницької діяльності, що підлягають відображенню у реєстраційних
документах .

Частиною 1 ст.40 КАС України
передбачено: "особи, які беруть участь у справі, зобов"язані  під час провадження у справі повідомляти суд
про зміну місця проживання, перебування, роботи, служби, місцезнаходження. У
разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою
адресою і ввжається врученою."

Таким чином, суд вважає
можливим  розглянути справу без участі
відповідача за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення  представника позивача, дослідивши та давши
оцінку доказам, наявним у матеріалах справи
суд встановив наступне.

Дослідженням доказів по справі
встановлено, що приватним підприємцем ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі було
подано розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове  державне
пенсійне страхування за 2005 рік, відповідно до якого сума страхових
внесків становить 367 грн. 04 коп.(а.с.17), та розрахунок суми страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне  пенсійне
страхування  за 2006 рік,  відповідно до якого сума страхових внесків
становить 1 128 грн. 58 коп.(а.с.18).

Відповідно до п.5 ст. 14 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"( далі -
Закон)  фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований патент, єдиний податок) та члени сімей зазначених
фізичних осіб, які беруть участь у проваджені ними підприємницької діяльності є
страхувальниками, які із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного
фонду набувають статусу платників страхових внесків (ч.3 ст. 15 Закону).

Відповідно до абз.8 ч.і ст. 19 Закону
фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, страхові внески
нараховуються на суму доходу (прибутку) отриманого від відповідної діяльності,
що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. Стаття 20 Закону
передбачає, що страхові внески обчислюються і сплачуються виключно в грошовій
формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків на банківські рахунки
органу Пенсійного фонду України. Страхові внески підлягають оплаті незалежно
від фінансового стану платника страхових внесків.

Крім цього, судом встановлено, що
приватний підприємець ОСОБА_1 подавала до
Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі розрахунки
сум страховихь внесків  на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, як роботодавець.

Статею 14 Закону  визначено, що страхувальниками відповідно до
цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені
відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії
(у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи
зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими
особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами
цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону страхувальник,
зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески. Частиною 3 ст.18 Закону визначено, що страхові
внески є цільовими загальнообов'язковими платежами, який справляється на всій
території України.

Відповідно до розрахунків сум
страхових внесків на загальнообов'язкове
державне  пенсійне страхування, що
підлягають сплаті за найманих працівників , які подані  до Фонду самим  відповідачем (а.с.5-16) заборгованість
по  збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування  за червень -
листопад  2006 року  становить 673 грн. 43 коп..

Отже, загальна сума  заборгованості по  збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування  становить  2 169
грн. 05 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону  України від 09.07.03 № 1058-ІУ “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування “ та п.п.1.1 п.1 Інструкції
“Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими  особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” № 21-1 від 19.12.03
та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  за № 64/8663 від 16.01.04 визначено, що
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування  та збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього
Закону.

Відповідно до статті 106 Закону України від
09.07.03 № 1058  “Про  загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування “ органами стягнення узгоджених сум заборгованості (недоїмки) зі
сплати страхових внесків визначені територіальні органи Пенсійного фонду, які
за формою і у строки, визначенні правлінням Пенсійного  фонду, надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Управлінням  Пенсійного фонду України в Костопільському
районі до відповідача було   направлено
вимоги : ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.26).

Отже, сума боргу  приватного підприємця ОСОБА_1 по  збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування становить 2 169 грн. 05 коп., що підтверджується
розрахунком суми заборгованості та
матеріалами справи.

Станом на  18.07.2007 року  заборгованість по збору на  загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування  в сумі  2 169 грн. 05 коп. відповідачем не сплачено.

Згідно з абз. 8 п. 3 ст. 106
вищевказаного Закону визначено -у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного фонду України
про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не
сплатив зазначену  у вимозі суму недоїмки
разом з застосованою  санкцією, включеної
до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а
також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний
орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає
вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої
служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду  також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення  недоїмки. У
разі звертання органу Пенсійного  фонду з
позовом про стягнення недоїмки до господарського суду, передбачені
законодавством  заходи досудового
врегулювання  спорів  не застосовуються.

На підставі викладеного, позов
обґрунтований і підлягає до задоволення з покладенням на відповідача відповідно
до статтей 87, 98 та п.п.3 п.3 ч.3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України
сплати судових витрат.

Керуючись п.4 ч.1 ст.17, п.5 ч.4
ст.50, статтями 87, 98, 160-163, п.п.3 п.3 ч.3 Прикінцевих  та Перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити. Стягнути з   приватного підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_2,  яка  згідно свідоцтва  про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця  НОМЕР_1  зареєстрована та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 . на користь Управління Пенсійного фонду України в Костопільському
районі  ( 35000,
Рівненська область, Костопільський район, м. Костопіль,  вул. Грушевського, 34-а ) р/р 71,
71 в Костопільському відділенні Ощадбанку, МФО 333368   -  2
169 грн. 05 коп.  заборгованості по збору
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

2.Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1  ідентифікаційний код
НОМЕР_2,  яка  згідно свідоцтва  про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця  НОМЕР_1  зареєстрована та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 .  в доход Державного бюджету
України  судовий збір ( державне мито) в
розмірі  21 грн. 69  коп.

3.Виконавчі листи видати  після набрання  відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку,
визначеному частиною 1 статті 258 КАСУ.

Повний текст постанови оформлено та
підписано  20  липня
2007 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку  на подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про
апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в
повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Петухов М.Г.