ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.08.07
Справа № 2/360-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська

гірничо-металургійна компанія-Харків», Харківська область

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш»,

м. Охтирка

про стягнення: 10359 грн. 30 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслова В.В.

За участю представників:

позивача – Хусаінова О.Ф.

відповідача – Роживець М.І.

Суть спору: позивач  просив суд стягнути з відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш», м. Охтирка, 10359 грн. 30 коп. вартості поставленої металопродукції, відповідно до договору купівлі-продажу № 04/12/06-КП від 04.12.2006р., укладеного між сторонами, а також судові витрати, пов’язані з розглядом справи.

Позивач в судовому засіданні подав клопотання № 777 від 26.07.2007р. про збільшення розміру позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача 11865 грн. 94 коп., з них: 10359 грн. 30 коп. заборгованість за неоплачений товар, 192 грн. 95 коп. три відсотки річних, 484 грн. 95 коп. інфляційних збитків та 828 грн. 74 коп. пені за несвоєчасну оплату товару, відповідно до договору купівлі-продажу № 04/12/06-КП від 04.12.2006р., укладеного між сторонами, а також судові витрати, пов’язані з розглядом справи, і суд приймає це клопотання до розгляду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 558-юр від 27.07.2007р., в якому зазначає, що станом на 26.07.2007р. підприємство відповідача має заборгованість перед позивачем в розмірі 10359 грн. 30 коп.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши представника позивача  суд встановив:

04.12.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 04/12/06-КП, згідно якого позивач зобов'язався поставити металопродукцію - лист г/к 10x1500x6000 Ст. 3сп5 та лист г/к 25x1500x6000 Ст. 09Г2С12, а відповідач - прийняти та оплатити її вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно умов специфікації № 1 від 04.12.2006р. до укладеного між сторонами договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну вартість 10 359 грн. 30 коп., що підтверджується видатковою накладною № УХА-002983 від 06.12.2006р. та довіреністю серії ЯЛХ № 309644 від 06.12.2006р., що є належним виконанням умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 04/12/06-КП від 04.12.2006р. з боку позивача.

Відповідач гарантував оплату поставленого товару згідно виставленого рахунку-фактури № УХА-006421 від 06.12.2006р. гарантійним листом вих. ОМТО № 1083 від 06.12.2006р. протягом 5-ти банківських днів з моменту поставки товару.

Кінцевий термін оплати був також передбачений п. 3 підписаній сторонами специфікації № 1 від 04.12.2006р. до вказаного вище договору.

Відповідно до поданих позивачем матеріалів, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар станом на  25.06.2007р. складає 10359 грн. 30 коп., що повністю підтверджується розрахунком боргу, видатковою накладною № УХА-002983 від 06.12.2006р. та довіреністю серії ЯЛХ № 309644 від 06.12.2006р., оригінали яких надано суду на огляд, а копії приєднані до матеріалів справи.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач порушив терміни розрахунків по купівлі-продажу № 04/12/06-КП від 04.12.2006р., укладеного між сторонами.

Оскільки відповідач доказів сплати боргу за надані послуги суду не подав, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню в сумі 10359 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За невиконання умов зобов'язання щодо оплати поставленого Товару п. 7.3 Договору передбачена відповідальність у формі пені у розмірі 0,5 % за кожний день прострочення платежу, але не більше 8 % від загальної вартості неоплаченого товару.

Але позивачем не подано суду обґрунтованого розрахунку нарахованої відповідачеві пені, тому суд в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 828 грн. 74 коп. відмовляє.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 192 грн. 95 коп. та 484 грн. 95 коп. збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за неоплачений товар в розмірі  10359 грн. 30 коп., трьох відсотків річних в розмірі 192 грн. 95 коп. та інфляційних збитків в розмірі 484 грн. 95 коп., а в частині стягнення пені в розмірі 828 грн. 74 коп. суд в позові відмовляє.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 1, р/р 0166 у філіалі «ПІБ» м. Охтирка, МФО 337319, код 00378454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія-Харків» (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, вул. Заводська, 47, р/р 5000 в АКІБ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, код 32439984) 10359 грн. 30 коп. заборгованості за неоплачений товар, 192 грн. 95 коп. 3 % річних, 484 грн. 95 коп. інфляційних збитків, 110 грн. 37 коп. витрат по держмиту та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іній частині позовних вимог – відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                              СОП’ЯНЕНКО  О.Ю.