СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

08 листопада 2007 року
м. Севастополь        Справа № 2-16/1779-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача  не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 05.06.2007 у справі №2-16/1779-2007А

за позовом колективного підприємства "Аленга" (вул. Краснофлотська, 9, кв. 2, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

про скасування акту перевірки та рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.06.2007 у справі № 2-16/1779-2007 А позов колективного підприємства "Аленга" задоволено.

Скасовано рішення   Державної  податкової інспекції в місті Алушті в Автономній Республіці Крим про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08.09.2006 № /0 на суму 15 050, 00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь колективного підприємства "Аленга" 3, 40 грн державного мита.

Постанова мотивована тим, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що  висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального  права.

У судовому засіданні 06.11.2007 відповідач підтримав свої вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2007 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 суддів Градову О.Г, Маслову З.Д., Лисенко В.А. замінено на суддів Черткову І.В., Щепанську О.А., Борисову Ю.В. Головуючим у справі призначено Черткову І.В.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.11.2007 до 08.11.2007.

Розглянувши справу  відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державна податкова інспекція в місті Алушті в Автономній Республіці Крим  провела перевірку торгового кіоску, розташованого за адресою: причал морського порту по вул. Леніна у місті Алушта, що належить  колективному підприємству "Аленга", з питань дотримання законодавства про здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що 22.08.2006 складено акт  № 30/000301 ( т. 1 а. с. 11).

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція в місті Алушті в Автономній Республіці Крим 08.09.2006   прийняла та надіслала на адресу  позивача рішення № /0  про застосування фінансових санкцій у сумі 15 050 грн ( т. 1 а. с. 13 ).

Фінансова санкція у сумі 15 050, 00 грн застосована за порушення  пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на підставі  пункту 1 статті 17 того ж  Закону за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій

Актом перевірки встановлено факт проведення колективним підприємством "Аленга" розрахункової операції при прийнятті плати за екскурсійні послуги на загальну суму  180, 00 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено пункт 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". При визначенні базової грошової суми для обчислення розміру фінансових санкцій, які були застосовані до позивача, відповідач взяв суму розрахунків без використання реєстратора розрахункових операцій, що відповідала сумі готівки на місці проведення розрахунків (3 010 грн).

Перевірка колективного підприємства "Аленга" була передбачена планом проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності з питань дотримання законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на серпень 2006 року (т. 1, а. с. 48) і  проводилась головним і старшим державними податковими ревізорами - інспекторами відділу оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим Абрамовим К.И. та Моничем О.П. на підставі направлення № 859 від 22.08.2006 у присутності екскурсовода, що виконує також обов'язки з реалізації квитків на екскурсійні маршрути, Муравської О.М., яка відмовилась від підпису акту перевірки, про що складено акт відмови від підпису від 22.08.2006 (т. 1. а. с. 47).

Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" позивач при наданні послуг зобов’язаний видавати особі, яка отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Але позивач цей обов'язок не виконував. Тому відповідач на підставі пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосував до позивача фінансові санкції у п'ятикратному  розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг) за непроведення  розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (3.010, 00 грн x 5= 15 050, 00) .

Позивач вважає, що застосування до нього  фінансових санкцій необґрунтоване те не відповідає фактичним обставинам справи. Твердження позивача ґрунтується на положенні пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідно до якого реєстратори розрахункових операцій та розрахункові  книжки  не застосовуються   при   продажу   товарів   (наданні   послуг)  суб'єктами підприємницької  діяльності  -  фізичними  особами,  оподаткування доходів яких здійснюється відповідно  до  законодавства  з  питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання  свідоцтва  про  сплату  єдиного  податку),  якщо   такі суб'єкти  не  здійснюють  продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив),  за умови ведення такими особами книг  обліку  доходів  і витрат  у  порядку, визначеному  Кабінетом  Міністрів  України за поданням  державного  органу,  уповноваженого  провадити  державну регуляторну  політику.

З зазначеним твердженням судова колегія не погоджується, виходячи з  наступного.

Оскільки реалізація  квитків здійснювалась юридичною особою – колективним підприємством "Аленга", то застосування  положення пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" недопустимо в якості обґрунтування позивачем факту незастосування реєстратора розрахункових операцій у його торгівельній діяльності.

Також позивач стверджує, що під час проведення перевірки були відсутні порушення пункту 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки при наданні екскурсійних послуг на суму 180 грн була видана розрахункова квитанція № 061276 з розрахункової книжки №/2, тобто розрахункова операція проведена на повну суму наданих послуг з видачею відповідного розрахункового документа.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" перелік окремих форм та умов проведення діяльності у   сфері   торгівлі,  громадського  харчування  та  послуг,  яким дозволено   проводити   розрахункові   операції  без  застосування реєстраторів  розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок  та  книг  обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір  річного  обсягу  розрахункових  операцій з продажу товарів (надання  послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових  операцій  є  обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики і Державної податкової адміністрації України.

Положення пункту 24 Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок  та книг обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2000 № 1336, встановлює, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при наданні туристичних та екскурсійних послуг за умови проведення розрахунків поза межами стаціонарних приміщень суб’єктів туристичної та екскурсійної діяльності. Тобто, суб’єкт туристичної діяльності звільняється від застосування реєстраторів розрахункових операцій  з  використанням розрахункових книжок за умови, якщо торговий об’єкт не належить до стаціонарних приміщень.

З приводу зазначених обставин позивач стверджує, що на момент перевірки контролюючим органом об’єкт торгівлі екскурсійними послугами не являється  стаціонарним та не належить до переліку об’єктів малої архітектурної форми, оскільки   Державна податкова інспекція в місті Алушті в Автономній Республіці Крим реєструвала на нього розрахункові книжки.

Доводи відповідача щодо проведення 30.04.2002  реєстрації  книги обліку розрахункових операцій за № на об’єкт, що перевіряється,   засновані на тому, що на момент реєстрації  Перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок  та книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2000 № 1336 не мав пункту 24, яким доповнено Перелік згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 24.07.2003. Але факт реєстрації розрахункової книжки на кіоск, про який йдеться, ніякою мірою не може впливати на визначення цього кіоску як стаціонарного чи пересувного об'єкту.

У матеріалах справи наявний Паспорт тимчасового об’єкту торгівлі (обслуговування), виданого позивачеві Управлінням архітектури та містобудування, погодженого 15.04.20005 з Управлінням з економіки та ринкових відносин, згідно якого торговий об'єкт позивача має найменування "торговий кіоск" загальною площею 0, 0008 га (а. с. 70).

Згідно із пунктом 2 Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Державного комітету  будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.2000 № 227, які були чинні на момент  проведення перевірки, стаціонарною малою архітектурною формою є одноповерхова споруда площею до 30 кв. м, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей, - кіоск, одноповерховий павільйон.

Таким чином, об’єкт торгівлі екскурсійними послугами позивача   на момент проведення перевірки відповідачем мав статус стаціонарної малої архітектурної форми, у зв'язку з чим судова колегія дійшла висновку, що  на позивача не поширюється правило про звільнення від обов'язку застосування реєстраторів розрахункових операцій, що передбачене статтею 10 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” і конкретизоване в пункті 24  Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок  та книг обліку розрахункових операцій.

Таким чином, актом перевірки належно встановлено, що позивач всупереч вимогам законодавства при здійсненні розрахунків за надані екскурсійні послуги, як у день перевірки, так і раніше, не використовував реєстратор розрахункових операцій, а використовував розрахункову книжку. Матеріалами справи не підтверджуються доводи позивача, що сума 2 500 грн не знаходилась на місці проведення розрахунків, а знаходилась в іншому місці (т. 1, а. с. 11-12, 46).

Для вирішення справи не має значення та обставина, що на першій сторінці акта перевірки при зазначенні дати перевірки не вказано на рік, в якому вона проводилась. На рік проведення перевірки вказується двічі на останній сторінці акта перевірки. Отже, актом перевірки належно зафіксована дата проведення перевірки.

Таким чином, застосування фінансових санкцій у сумі 15 050 грн є правомірним, а тому підстав для скасування  рішення Державної  податкової інспекції в місті Алушті в Автономній Республіці Крим від 08.09.2006 № /0 немає.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанова господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись статтями 195, 202, пунктом 3 частини 1 статті 205, статтями 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції в місті Алушті в Автономній Республіці Крим  задовольнити.

2.          Постанову  господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.06.2007 у справі № 2-16/1779-2007 А скасувати.

3.          Прийняти нову постанову.

4.      У позові колективного підприємства "Аленга" відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді