СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

17.07.2007

Справа №2-13/8266-2007

За позовом Сакської міської ради АР
Крим, м. Саки.

до відповідачів: 1. ЗАТ «Санаторій
«Сакрополь», м. Саки 2. Сакського відділу Кримської регіональної філії
Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Саки

Про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки.

Суддя ГС  АР
Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача - Гундаков Р.О. - гол.
спец., дов. від 10.01.2007 року.

Від відповідачів - 1. Месяц О.А. -
представник, дов. від 15.11.2006 року.; 2. Ковалинська Л.М. - представник, дов.
від 14.05.2007 року.

Суть спору: Позивач - Сакська міська
рада звернувся до господарського суду АРК із позовною заявою до відповідачів та
просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки  та скасувати його державну реєстрацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
при укладанні оскаржуваного договору сторонами не виконані істотні умови
договору, а саме, у вказаному договорі оренди ставка орендної плати не
відповідає прийнятої власником землі, що встановлена у рішення Сакської міської
ради № 8 від 30.08.2006 року.

Відповідачі проти позовних вимог
заперечують за мотивами, що державна реєстрація спірного договору оренди була
проведена за рішенням   ГС АР Крим.

Слухання по справі відкладалось у
порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи
пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою ГС АР Крим від
18.01.2007 року у справі № 2-26/608-2007А був задоволений адміністративний
позов ЗАТ «Санаторій «Сакрополь» до Сакської міської ради про зобов'язання
укласти догові оренди земельної ділянки площею 6,1814 га, яка розташована за
адресою: м. Саки вул. Курортна, 14 під розміщення будівлі Санаторію «Сакрополь»
строком на 10 років. У випадку не укладення договору оренди у 10-ти денний
термін - вважати його укладеним в редакції ЗАТ «Санаторій «Сакрополь».

Постановою Севастопольського
господарського суду від 15.05.2007 року у справі № 2-26/608/2007А  Постанова ГС АР Крим від 18.01.2007 року
залишена без змін.

Проте Сакська міська рад не
підписала договір оренди з ЗАТ «Санаторій «Сакрополь», результаті чого
відповідач звернувся до Сакського відділу Кримської регіональної філії
Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за реєстрацією
договору у Книзі записів державної реєстрації, й 24.02.2007 року договір було
зареєстровано за № 22.

В пункті 2.3.1  договору вказана орендна плата за
користування земельною ділянкою у розмірі 43269,80 грн. на рік.

Суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

У частині 1 статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 638 ЦК
України  договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є:
характеристика об'єкту оренди; умови використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6,
11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору
оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди  землі  укладається
у письмовій  формі  і за бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально. Типова форма договору
оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 3 березня 2004 р. N 220 затверджено типовий договір оренди землі.
Згідно типовій формі договору оренди землі сторони у договорі мають зазначити
перелік об'єктів нерухомості, що знаходяться на земельної ділянці, а також
вказати на обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, зазначити
інші права третіх осіб.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 203
Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215  ЦК України підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Стаття 15 Цивільного кодексу
України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

При цьому, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу. (ч.1 ст. 16 ЦК України)

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено, що  ставка орендної плати яка була встановлена у
договорі на той період відповідала вимогам законодавства.

При таких обставинах суд дійшов
висновку, що  у договорі оренди  земельної ділянки є усі необхідні істотні
умови, передбачені Законом України “Про оренду землі”.

Крім того, суд вважає за необхідне
підкреслити наступне.

Згідно ст. 179 Господарського
кодексу України при укладанні господарських договорів сторони можуть визначати
зміст договору на підставі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом
Міністрів України, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору,
проте мають право конкретизувати його умови. Однак, конкретизуючи умови
договору сторони мають закріплювати у ньому правдиві умови, а не умовчувати про
умови та обставини, що є суттєвими для укладання договору.

Позивач сам відмовився
конкретизувати умови оренди земельної ділянки, а отже погодився з ними на той
період.

Також суд зауважує наступне.

Позивач має право на укладення
додаткової угоди до спірного договору оренди земельної ділянки у частині
визначення розміру орендної ставки за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті  641Цивільного кодексу України,
пропозицію  укласти договір (оферту) може
зробити кожна із сторін майбутнього
договору.

Пропозиція укласти договір має
містити істотні умови договору і виражати намір особи,  яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у
разі її прийняття.

Позивач не представив суду доказів
того, що він мав намір укласти додаткову угоду до договору оренди земельної
ділянки у частині зміни ставки орендної плати.

За вказаних обставин позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене відповідно до
статті 84 ГПК України та підписане 13.08.2007 року.

Відповідно до викладеного,
керуючись ст.ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова
А.І.