донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.10.2007 р.                                                                          справа №29/235

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Задніченко О.С. дов. № 311 від 23.01.2007р.,

від відповідача:
не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромбізнес" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
15.08.2007 року

по справі
№29/235

за позовом
Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" м.Харків

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромбізнес" м.Донецьк

про
стягнення 12870грн. 00коп.

В С Т А Н О В И В:

Статутне територіально-галузеве об’єднання „Південна залізниця” м.Харків звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпромбізнес»м.Донецьк 12870грн.00коп. суми штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній № 52628392 маси вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, дані залізничної накладної № 52628392, комерційного акту № АР 086580/3 від 12.01.2007р., телеграму № 8 від 12.01.2007р., претензію від 15.02.2007р. № 07-13/292, відповідь на претензію від 21.02.2007р. № 221, лист начальника станції Кумшацького від 19.03.2007р. № 43.

Відповідач клопотанням від 14.08.2007р. просив господарський суд зменшити розмір штрафу, посилаючись на ч.3 ст.509 ЦПК України, п.3 ст.83 ГПК України, та на постанову Вищого господарського суду України від 06.06.2007р. у справі № 11/15/06-14/285/06.

Господарський суд Донецької області рішенням від 15.08.2007р. у справі № 29/235 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, факт неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній визнав доведеним належними доказами.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій господарський суд залишив без задоволення, посилаючись на ті обставини, що невірне зазначення у залізничній накладній відомостей щодо маси вантажу може привести до створення небезпечного руху поїздів, тому суд не знайшов підстав для зменшення суми штрафних санкцій.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донпромбізнес»м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2007р. у справі № 29/235 змінити в частині стягнення розміру штрафних санкцій у сумі 12870грн.00коп., а саме: зменшити розмір штрафних санкцій.

Заявник скарги вважає, що висновок господарського суду про небезпечність навантаження вагону у меншій кількості ніж зазначено у залізничній накладній не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується будь-якими доказами.

Висновок господарського суду про те, що невірне зазначення у залізничній накладній відомостей щодо маси вантажу може привести до створення небезпечного руху поїздів, заявник скарги вважає помилковим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що будь-яких негативних наслідків для сторін або третіх осіб, що не є сторонами по справі –не настало. Неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу не створювало будь-якої загрози для рухомого складу потягу або будь-яких небезпечних ситуацій для руху поїздів.

У судове засідання представник заявника скарги не з’явився, про поважність причини не направлення свого представника у судове засідання не повідомив. Згідно поштового повідомлення №7507751, яке знаходиться  в матеріалах справи, представник заявника скарги за довіреністю Монастирку 04.09.2007р. отримав ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2007р. про порушення апеляційного провадження та про призначення справи № 29/235 до розгляду на 02.10.2007р.

У зв’язку з наведеним колегія суддів вважає, що заявник скарги був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак не скористався правом захисту своїх прав та інтересів у судовому засіданні, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника заявника скарги.

Представник позивача просив рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2007р. у справі № 29/235 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст. 9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно залізничної накладної № 52628392 ТОВ «Донпромбізнес»      10.01.2007року зі станції Бункерна Донецької залізниці здійснило відправлення вагонів №№ 68771757, 68604123, 68704022, 65751174, 66941113 з вантажем вугілля кам’яне марки Т 161-185 на станцію Лиман Південної залізниці, одержувач –Зміївська ТЕС.

Правильність внесення до накладної № 52628392 відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника Прожирко А.А., що відповідає вимогам п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084.

По прибуттю вантажу на станцію Лиман Південної залізниці за заявкою вантажоодержувача було проведено контрольне зважування вагонів на 200тн тензовагах Зміївської ТЕС, під час якого було виявлено, що маса вантажу у вагонах № №66941113, 65751174 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 52628392.

За даним фактом станцією Лиман Південної залізниці був складений комерційний акт № АР 086580/3 від 12.01.2007р.

Відповідно даних комерційного акту № АР 086580/3 від 12.01.2007р. маса брутто у вагоні №66941113 складає 88110кг, тара з брусу 23500кг, нетто 64610кг, що менше маси вантажу, вказаної у залізничній накладній на 5390кг, у вагоні № 65751174 маса брутто –86740кг, тара з брусу 22000кг, маса нетто 64740кг, що менше маси вантажу вказаної у залізничній накладній на 4260кг.

В комерційному акті зазначено, що навантаження розрівняне, нижче бортів на 640-720мм без виїмок та слідів втрати вантажу. Вагони подані для переважування у комерційному та технічному відношенні справні.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній.

Відповідно п. 2.1. розділу 2 Правил оформлення перевізних документів графи комплекту перевізних документів “Маса вантажу в кг, визначена відправником” - вказується маса вантажу у кілограмах, заповнюються вантажовідправником.

В накладній № 52628392 правильність внесених відомостей підтверджено підписом представника відправника, маса вантажу визначена при зважуванні вантажу на 200 тонних тензометричних вагах.

Відповідно до п.9 Правил приймання вантажів до перевезення зважування на вагонних вагах інших вантажів (до яких відноситься вугілля) провадиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Із комерційного акта № АР 086580/3 від 12.01.2007р. слід, що переважування брутто вагону станцією Лиман Південної залізниці  проводилося на 200-тоних тензовагах, а маса тари з брусу зазначена у вагонах № № 65751174, 66941113  - 22000кг.

Таким чином, слід визнати, що перевірка маси вантажу здійснена відповідно порядку, встановленому п. 22 Правил видачі вантажів.

Статтею 34 Господарського кодексу України встановлено, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2003р. № 334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Комерційний акт № АР 086580/3 від 12.01.2007р. складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, тому висновок господарського суду про те, що комерційний акт є належним доказом факту неправильного зазначення маси вантажу є правильним.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі  статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно  до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п’ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Комерційний акт № АР 086580/3 від 12.01.2007р., який засвідчив невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у транспортних документах, згідно ст.129 Статуту залізниць України, є відповідним документом, що може бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення.

Відповідно до п.5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг вказується у перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов’язаний зазначити в накладній.

Згідно з вимогами ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлений перелік документів –доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, таким доказом є комерційний акт, акт загальної форми.

При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі неправильності, неточності відомостей зазначених ними в накладній.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що матеріали справи досліджені господарським судом, підтверджують, що неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу не створювало будь-якої загрози для рухомого складу потягу або будь-яких небезпечних ситуацій для руху поїздів, тому є доцільним зменшити розмір штрафних санкцій не приймаються судовою колегією до уваги.

Підставою для покладення на відповідача відповідальності за неправильно зазначені у накладній відомості є комерційний акт № АР 086580/3 від 12.01.2007р., складений відповідно до ст.129 Статуту залізниць України і якій визнаний судом відповідним засобом доказування. Встановлення зв’язку між неправомірними діями відповідача і можливістю настання негативних наслідків не є необхідним у даному випадку, оскільки відповідно до ст.230 ГК України штраф є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів винятковості обставин справи при розгляді даного спору, колегія суддів не вбачає підстав для   зменшення розміру штрафних санкцій.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що позов про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу обґрунтований матеріалами справи та підлягає задоволенню у заявленій до стягнення сумі 12870грн.00коп., а рішення господарського суду про задоволення позову є правильним та не підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду прийнято у відповідності із вимогами чинного законодавства, з урахуванням фактичних обставин та матеріалів справи, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпромбізнес»м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2007р. у справі № 29/235 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС