ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.07 р.                                                                               Справа № 16/250

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

Присекретарі      Муравйова М.В. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Державного підприємства  Донецька обласна дирекція з ліквідації вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (державне підприємство “Донвуглереструктуризація”), м.Макіївка

до відповідача Красногвардійського орендного підприємства громадського харчування “Общепіт”, м.Макіївка

про стягнення 1407,58 грн.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Калініченко   В.Г. по дор.

від  відповідача :               Соколова  Л.И. -  директор

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 12.07.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом  Державного підприємства  Донецька обласна дирекція з ліквідації вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (державне підприємство “Донвуглереструктуризація”), м.Макіївка, до Красногвардійського орендного підприємства громадського харчування “Общепіт”, м.Макіївка, про стягнення 1407,58 грн.

Представників  сторін  ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було надано клопотання про   фіксацію судового процесу  технічними засобами,   з  приводу  чого  фіксація  процесу  не  була  здійснена  . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 261 Д/01  від 27.04.2001, на  акт  приймання-передачі    від 27.04.2001р., на  додаткову  угоду від 27.04.2004р. № 1/04 , на  додаткову  угоду   № 13/04   від19.05.2004р., на додаткову  угоду  № 33  від  27.05.2005р.,   на  акт  первірки  КРУ, згідно  якого  виявлені  порушеня в    нархуваннях  орендної  плати, з  приводу  чого   він донараховує   плату  за  оренду   та  штрафні  санкції (  пеню ) за  несвоєчасне її  сплачення.

Відповідач проти  позовних вимог заперечує,   стверджує, що        спірне  державне  майно , що  знаходилось у  нього в  оренді     на  підставі  договору  № 261 Д/01  від 27.04.2001 р.,  який  закінчив  свою  дію  01.09.2005р. на  підставі  додаткової  угоди                 № 33  від   27.05.2005р. було передано орендодавцю     згідно   акту  приймання  - передачі.   З  приводу  заборгованості    за   орендні  платежі  в  сумі   146 грн. 36  коп.    стверджує, що  вона є  сплаченою    24.05.2007р. , проти  нарахування  заборгованості   в  розмірі   259 грн. 49  коп.   та  пені  на  загальну  суму  заборгованості    - 405 грн. 85  коп., заперечує, стверджує,   що  зазначені  вимоги  є  необґрунтованими    (пояснення     від 03.08.2007р.) .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін, господарський суд встановив:

27.04.2001р.  . між     Українською  державною    компанією    по  реструктуризації    підприємств   вугільної  промисловості   “Укрвуглереструктуризація”   правонаступником якої  є Державне  підприємство  Донецька обласна дирекція з ліквідації вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (державне підприємство “Донвуглереструктуризація”)      та  Красногвардійським   орендним   підприємством  громадського харчування “Общепіт”, м.Макіївка  був укладений договір оренди  №   261 Д/01   (далі по тексту –Договір), згідно п.1.1. якого Орендодавець     передає, а Орендар приймає в оренду   нежитлові  вбудовані  приміщення    буфету  -  тормозкової   загальною  площею  61, 1   кв.м.   в     будівлі   лампової ( інв.  № 2993)   шахти   Красногвардійська  ДК  « Укрвуглереструктуризація»,  для  організації  школьного  харчування.

На  підставі    додаткових  угод: № 1/04 27.04.2004р. ,     № 13/04   від19.05.2004р.     договір  пролонгувався  на новий  строк.

Згідно  додаткової   угоди  №  33  від  27.05.2005р .    строк    дії  договору   складав  до  01 вересня  2005  року.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться  (ст.526 ЦК України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що строк дії Договору № 261 Д/01  від 27.04.2001 р.    скінчився   01.09.2005р..

Пункт 2 ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та             ст.291 Господарського процесуального кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ч.1 ст.27 зазначеного Закону у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов’язаний повернути    орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Дослідивши  матеріали  справи  та  доводи  сторін, суд  встановив, що  на  момент  слухання  справи,  спірні      нежитлові  вбудовані  приміщення    були  передані    на  баланс  підприємства  орендодавця.

Позивачем  в  позовній  заяві  в  докази  своїх  доводів     щодо  наявності  заборгованності  зі  сторони  відповідача  було  зазначено, що  спірна  сума  боргу  утворилась     та  складається  з  наступного:  на  підставі  акту   КРУ  м.Донецька   станом  на  жовтень  2005  року    була  проведена   перевірка   бухгалтерської  документаціїї та   виявлені порушення   в  нарахуванні  орендної  плати, з  приводу  чого   борг за  орендну  плату  повинен  був  складати    суму  405  грн. 85  коп.,  сума в  розмірі   146 грн. 36  коп.     була  зі  сторони  відповідача  сплачена   24.05.2007р,  з  приводу  чого  станом  на  подачу  позову  борг  складав   259 грн.  49  коп.

Щодо  вимог позивача  -    стягнення  суми    боргу  в  розмірі  259 грн.  49  коп.   -  орендної  плати, яка  мала б  сплачуватися  за  оренду    цих  приміщень, суд   зазначає, що   дана  вимога     не  підлягає  задоволенню, оскільки     є  абстрактної  та  не  доведеною  належним  чином, такою, що   виникла     після  закінчення  договірних    відносин  між  підприємствами   (після   01.09.2005р. -  акт  КРУ )  та  є    зазначеною помилкою   ведення  бухгалтерського  обліку  підприємства, визначеною  тільки в  жовтні  2005 року, коли  рахунки  на  оплату   були  вставлені   раніше, та  нарахована  в  яких  сума  не  має  зворотної  сили, а  новий  договір з приводу  якого б  могла  бути  нарахована  спірна  сума  боргу     не  був укладений. На  підставі зазначеного  за  правовою  природою  дана  сума  є  сумою збитків, а  не сумою  боргу,   понесених    позивачем   з - за   несвоєчасного   повернення    орендованого  нежитлового приміщення   зі  сторони орендаря                                 (відповідача),  яка  підлягає  доказуванню   в  розумінні    ст. ст. 224 225  Господарського  кодексу  України  ,  ст. 766  Цивільного  кодексу України.

За вказаних обставин, заявлені  позовні  вимоги   щодо   стягнення   з   відповідача      суми  боргу   в  розмірі   259  грн. 49  коп. є    необґрунтованими,  не  доведені належним чином та   такими, на  підставі  чого     не  підлягають задоволенню.

Згідно  п.3.5.  договору     позивач  просить    стягнути   з  відповідача  пеню за  порушеня     строків  оплати   в  розмірі   1 148 грн. 09  коп.,  сума  якої  складається  з  нархування   на  суму   боргу   -    146  грн. 36  коп.    за  період з  08.08.2005р. по  31.12.2005р.,  пеня  -  163  грн. 90  коп.  ,  яка  не підлягає  задоволенню  в  наступного:       оскільки  згідно ст. 232  ч.6  Господарського   кодексу  України  штрафні санкції  ( пеня )  нарховується  за  6  місяців  , але  строк  позовної  давності  по  нарахуванню  складає  1  рік.  То б то  судом  не  прийнятий  період    нарахування, зазначений  позивачем   з 08.08.2005р. по  31.12.2005р.,  як  такий, що  суперечить  чинному  законодавству -  порушений  строк     позовної  давності    щодо  стягнення  неустойки.

Щодо  стягнення     пені  в  розмірі   984 грн. 19  коп.  за  період  з 01.01.2006р.  по   31.12.2006р.   , з 01.01.2007р. по   30.04.2007р. ,  нарахованої   на  суму    405 грн. 85  коп.                    (  суму  виявлену  по  акту  КРУ)  ,   суд    відмовляє  , оскільки  зі  сторони  позивача  не  доведені   порушення  щодо  оплати    орендних  платежів  з  боку  відповідача   -  акт  КРУ  не  може  бути  доказом  наявності  заборгованості   після  закінчення  договірних  відносин , то і    не  може  бути  з  цього  приводу  нарахована   штрафна  санкція  -  пеня.

Господарські витрати  покладаються  на  позивача  по  справі   в  порядку  ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Законом України “Про власність”, Законом України „Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст.5, 525, 526, 599, 615 Цивільного кодексу України, Перехідними положеннями Цивільного кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

В  задоволенні   позовних  вимог Державного підприємства  Донецька обласна дирекція з ліквідації вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (державне підприємство “Донвуглереструктуризація”), м.Макіївка, до Красногвардійського орендного підприємства громадського харчування “Общепіт”, м.Макіївка, про стягнення 1407,58 грн.,  з  яких:  259 грн.    49  коп. – борг   , 1148  грн.   09  коп. -  пеня, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане  15.08.2007р.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької  області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець-  Подолян  О.О