ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-8/174-7/043
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"02" жовтня 2007 р.  15:45                                                                      м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Головуючого          - судді Ілюхіної Г.П.,

при секретарі –Пасіченко Ю.В.

за участю представників:

від позивача          –Мартинюк О.О., начальник юридичного відділу –корпоративний секретар, довіреність № 2/7037 від 28.12.2006;

від відповідача          –не з'явився;

розглянувши адміністративну справу

за позовом:          Відкритого акціонерного товариства

“Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького”

(99042, місто Севастополь, вул. Новікова, 11)

до відповідача:          Територіальної державної інспекції праці

(99053, місто Севастополь, вул. Руднєва, 40)

про          визнання недійсним (незаконним) п. 4 Припису № 27-02-19/77-77 від 14.04.2006 та п. 22, 23, 24, 28, 32 акту перевірки від 14.04.2006, та їх скасування,

встановив:

04.07.2006 (вх.№1392) Відкрите акціонерне товариство “Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” звернулось до господарського суду м. Севастополя з адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції праці про визнання недійсним (незаконним) п. 4 Припису № 27-02-19/77-77 від 14.04.2006 та п. 22, 23, 24, 28, 32 акту перевірки від 14.04.2006, та їх скасування, з посиланням на статті 40.1, 49.2 Кодексу законів про працю України.

Позивач вважає, що припис за порушення законодавства про працю та Акт винесені відповідачем безпідставно, без урахування всіх обставин, що мають значення, тому підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою суду від 05.07.2006 суддею Ткаченко М.І. в порядку статей 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження у справі № 20-8/174, справу призначено до судового розгляду (арк.с.1-2).

Ухвалою суду від 21.11.2006 провадження по справі № 20-8/174 зупинено в порядку пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України до вирішення Балаклавським районним судом міста Севастополя  цивільної справи за позовом Ганчевої Полини Вікторівни до Відкритого акціонерного товариства “Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Розпорядженням голови суду № 16 від 16.02.2007 у зв’язку з призначенням судді Ткаченко М.І. на посаду судді Севастопольського апеляційного господарського суду на підставі Указу Президента України від 06.02.2007 № 82/2007 та з метою дотримання строків розгляду справ, справа № 20-8/174 передана до провадження судді Ілюхіній Г.П. (арк.с.72-74).

Ухвалою суду від 21.02.2007 справу № 20-8/174 прийнято до провадження судді Ілюхіної Г.П., справі привласнено № 20-8/174-7/043 (арк.с.75).

05.09.2007 (вх.№ 29713) на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі № 20-8/174-7/043 у зв’язку з тим, що 02.08.2007 набрало законної сили рішення Балаклавського районного суду м. Севастополя від 11.05.2007 по справі № 2-40/07 за позовом Ганчевої Полини Вікторівни до Відкритого акціонерного товариства “Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, надавши відповідні докази (арк.с.78-81).

Ухвалою суду від 17.09.2007 провадження у адміністративній справі поновлено, призначено судовий розгляд по справі на 02.10.2007 на 15 год. 30 хв. (арк.с.83-84).

Відповідач в судове засідання, яке відбулося 02.10.2007, не з’явився, вимоги ухвали суду від 17.09.2007 не виконав, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з перебуванням представника у відпустці (арк.с.89).

Чинне законодавство не обмежує коло представників юридичної особи при розгляді адміністративної справи, клопотання не підтверджено документально, документи, що підтверджують поважну причину відсутності представника відповідача, суду не надані.

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення  ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

При викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач викликався в судове засідання, але в суд не з’явивсь, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність його представників за наявними в справі документами.

Відповідач в відзиві на позов (вх.№19510) позовні вимоги визнав частково в частині невірно зазначеної дати письмової заяви Коробкової Н.І., так як заяву про перевід з відділу організацій та нормуванню праці до відділу залізничного цеху було дійсно написано нею не 04.07.2005, а 24.06.2005; в інший частині позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому, основні з яких полягають в тому, що перевірка дотримання законодавства про працю та загальнообов’язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників проведена відповідачем у відповідності з діючим законодавством, позивачем було допущено порушення вимог статті 492 Кодексу законів про працю України; просить в задоволенні позову відмовити (арк.с.37).

Провадження по справі в частині визнання недійсним (незаконним) п. 22, 23, 24, 28, 32 Акту перевірки від 14.04.2006 та його скасування підлягає закриттю в порядку пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку з тим, що вимогу в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, про що винесено ухвалу (арк.с.92-96).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд з’ясував наступні обставини:

06.06.2005 наказом № 444 Ганчевій П.В. була надана чергова щорічна відпустка з 13.06.2005 по 16.07.2005 (арк.с.21, 22).

01.07.2005 позивач видав наказ № 222 про скорочення після 01.09.2005 посад та професій ВАТ „Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького”, в тому числі і посади економіста по праці відділу наукової організації праці і заробітної плати (арк.с.14-15).

04.07.2005 позивачем видано наказ № 101/к про скорочення після 10.09.2005 працівників, що займають посади і професії, зазначені в наказі № 222 від 01.07.2005, з яким Ганчева П.В. ознайомлена 19.07.2007 (арк.с.16-17, 18).

19.07.2005 Ганчева В.П. була попереджена про майбутнє вивільнення та ознайомлена з вакантними посадами, про що складено Акт про відмову працівника від переведення на іншу роботу у зв’язку зі скороченням займаємої посади (арк.с.19, 20).

12.01.2006 рішенням Профспілкового комітету дана згода на звільнення Ганчевої П.В. по частині першій статті 40 Кодексу законів про працю України у зв’язку зі скороченням штату.

12.01.2006 складено перелік наявних вакантних посад, з яким Ганчева П.В. ознайомлена 16.01.2006, згідно помітці, що зроблена  в Переліку Ганчева П.В. відмовилась від зайняття предложеных вакантних посад (арк.с.23).

16.01.2006 наказом № 3/9 з Ганчевою П.В. припинено трудовий договір (арк.с.24).

14.04.2006 державним інспектором Територіальної державної інспекції праці в м. Севастополі на підприємстві позивача проведена перевірка виконання законодавства по працю, про що складено Акт перевірки № 27-02-19/77 (арк.с.8-9).

14.04.2006 по висновкам проведеної перевірки винесено Припис № 27-02-19/77-77, в пункті 4 якого зазначено, що позивачем порушені вимоги статті 492 Кодексу законів про працю України в частині не надання пропозиції Ганчевій П.В. зайняти вакантну посаду інженера по організації і нормуванню праці 1 категорії відділу наукової організації праці і заробітної плати (арк.с.11).

05.06.2006 (вих.№ 2ц/2699) позивачем на адресу відповідача надіслано заперечення на Припис № 27-02-19/77-77 від 14.04.2006, яке залишено відповідачем без відповіді (арк.с.12, 13).

11.05.2007 рішенням Балаклавського районного суду м. Севастополя по цивільній справі № 2-41/2007 за позовом Ганчевої П.В. до ВАТ „Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького” про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та одночасної винагороди за вислугу років за 2005 рік в задоволенні позовних вимог Ганчевій П.В. відмовлено. Суд не встановив порушення законних прав Ганчевої П.В. при звільненні (арк.с.79-80).

02.08.2007 Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя по справі № 22ц-1046/2007 рішення Балаклавського районного суду м. Севастополя від 11.05.2007 по справі № 2-41/2007 залишено без змін (арк.с.81).

Спір виник у зв’язку з тим, що позивач вважає висновки, викладені в Приписі відповідача такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для його скасування.

Відповідно до статей 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Балаклавського районного суду м. Севастополя встановлено відсутність порушень вимог діючого законодавства про працю при звільненні Ганчевої П.В. Рішення набрало законної сили.

Відповідачем не надані суду докази, що підтверджують підстави винесення оскаржуваного Припису.

При таких обставинах, позовні вимоги про скасування та визнання недійсним (незаконним) п. 4 припису № 27-02-19/77-77 від 14.04.2006 підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статями 71, 72, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Визнати недійсним (незаконним) та скасувати  пункт 4 Припису № 27-02-19/77-77 від 14.04.2006, винесеного Територіальною державною інспекцією праці в м. Севастополі (99053, місто Севастополь, вул. Руднєва, 40, ідентифікаційний код 26071776).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                      Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої статті 160 КАС України

08.10.2007 о 09 год. 55 хв.