СУД
РІШЕННЯ

02.10.07р.

Справа № 10/383-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Бовітон-ЛТД" , м. Дніпропетровськ

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
,м. Дніпропетровськ

про
спонукання вчинити певні дії

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники:

Від позивача: Білий В.І. ( паспорт НОМЕР_1) - директор

Від відповідача:ОСОБА_1. (Свідоцтво
про державну  реєстрацію№НОМЕР_2)

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся  до господарського суду Дніпропетровської
області  з позовом до Відповідача про
зобов'язання звільнити нерухоме майно - магазин - літ. А та № 1-  огорожа, що використовується ТОВ
"Бовітон-ЛТД", яке розташоване за адресою : м. Дніпропетровськ,   АДРЕСА_1.

Підстави з якими Позивач пов'язував
свої позовні вимоги -Товариство з обмеженою відповідальністю
"Бовітон-ЛТД" згідно з узгодженням з власником вказаного нерухомого
майна використовувало тривалий час у підприємницьких цілях нерухоме майно -
магазин - літ. А та № 1- огорожа. Відповідач перешкоджає Позивачеві в
користуванні зазначеним нерухомим майном шляхов встановлення вхідної двері.
Свої дії Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1. обґрунтовує тим, що вона є
власником цього майна, що за твердженням Позивача не відповідає дійсності та
порушує його права та інтереси.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи на їх
безпідставність. Від Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  надійшла зустрічна позовна заява про:

-
визнання   договору купівлі -
продажу №15 від 15.10.2003 р. укладеного між "Покупцем" - суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та "Продавцем" - Товариством з
обмеженою відповідальністю "Локом" - дійсним;

-
визнання  за суб'єктом
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на
куплене по договору купівлі-продажу  № 15
від 15.10.2003 р., укладеного між
"Покупцем" - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та
"Продавцем" - Товариством з обмеженою відповідальністю
"Локом", право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення :
магазин - літ. „А”, яке знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ,вАДРЕСА_1;

- зобов'язання ТОВ "Бовітон-
ЛТД" звільнити куплене ОСОБА_1
зазначене нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області зустрічна позовна заява була прийнята для спільного
розгляду з первісним позовом.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1. уточнила свої зустрічні позовні вимоги і просила суд :

- визнати  за суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на куплене по договору купівлі-продажу  № 15 від 15.10.2003 р., укладеного між
"Покупцем" - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та
"Продавцем" - Товариством з обмеженою відповідальністю
"Локом", право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення :
магазин - літ. „А”, яке знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, вАДРЕСА_1;

- зобов'язати ТОВ "Бовітон-
ЛТД" звільнити куплене ОСОБА_1
зазначене нерухоме майно.

Підстави з якими Відповідач пов'язує свої зустрічні позовні вимоги :
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1. є власником  нерухомого
майна - нежитлового приміщення : магазину - літ. „А”, яке знаходиться за
адресою :                             м.
Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу  № 15 від 15.10.2003 р., укладеного між
"Покупцем" - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. та
"Продавцем" - ТОВ "Локом".

Відповідач  обгрунтовує свої позовні вимоги посиланням на
ст. 128 ЦК УРСР ( в редакції, що діяла на час укладання Договору) та ст. 392 ЦК
України, яка передбачає, що власник майна може
пред'явити  позов  про
визнання  його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відзиві на зустрічну позовну заяву,
Позивач визнав позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1. у повному обсязі та просив суд
задовольнити зустрічну позовну заяву.

За згодою
представників сторін у судовому засіданні було оголошено тільки вступну та
резолютивну частину рішення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ :

15.10.2003 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Локом" ( Продавцем ) та суб'єктом
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (
Покупець )  був укладений Договір
купівлі-продажу  № 15 ( далі Договір № 15
), згідно з умовами якого Продавець передає
( продає ) у власність Покупцю, а Покупець приймає у власність та
сплачує на умовах цього договору - нерухоме майно : нежитлове приміщення -
магазин-літ. „А”, яке знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 (
далі -нерухоме майно ).

Ст. 225 ЦК УРСР передбачала, що
право  продажу  майна,
крім  випадків  примусового
продажу, належить власникові.

Згідно п. 2.2. договору, Покупець
після підписання Договору № 15 здійснює оплату Продавцю за нерухоме майно
грошовими коштами у розмірі 21 000 грн., про що сторонами складається «Акт про
оплату».

Відповідно до Акту приймання-передачі
грошових кошта від 11.09.2003 р., підписаного між сторонами, Покупець на
виконання п. 2.2  договору  оплатив Продавцеві  вартість приміщення.

На підставі Акту приймання-передачі
від 15.10.2003 р., підписаного між сторонами, Продавець передав, а Покупець
прийняв нерухоме майно : нежитлове приміщення - магазин-літ. „А”, яке
знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Ст. 128 ЦК УРСР ( в редакції, що
діяла на час укладання Договору) передбачала, що     право власності ( право оперативного
управління ) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі,
якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору № 15 -
право власності на нежитлове приміщення переходить від Продавця до Покупця з
моменту підписання Договору № 15.

П. 5.1 договору, передбачає, що
Продавець за наявності письмової вимоги Покупателя про нотаріальне посвідчення
Договору № 15, зобов'язується підготувати усі необхідні документи для
нотаріального посвідчення цієї угоди, також прийняти всі необхідні засоби та
провести нотаріальне посвідчення договору.

Законодавство, що діяло на
час укладення  Договору № 15 не
передбачало обов'язкової вимоги щодо нотаріального посвідчення договорів
купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між юридичними особами, а
Покупатель письмової вимоги про нотаріальне посваідчення Договору № 15 на
адресу Продавця не направляв ( доказів не надано ). Таким чином, письмова форма
договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами додержана.

Презумпція правомірності правочину
передбачена ст. 204 ЦК України. Так, правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним .

Недійсність Договору № 15 прямо не
встановлена законом, Договір № 15 не визнаний судом недійсним ( доказів не
надано ). Тобто, існує презумпція правомірності Договору № 15.

Таким чином, у Покупця ( суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1. )
виникло право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення : магазин -
літ. „А”, яке знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 316 ЦК України,
правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею,  незалежно від  волі інших осіб.

Згідно зі ст. 15 ЦК України,
кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може  пред'явити  позов
про  визнання  його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою,
а також у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи (
змісту первісного позову ) Позивач не визнає право власності Відповідача на
вказане нерухоме майно, шляхом його використання без будь-яких підстав (
доказів не надано ), що також визнається ТОВ "Бовітон- ЛТД" у відзиві
на зустрічний позов.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача
не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Дії ТОВ "Бовітон - ЛТД" пов'язані із визнаням зустрічної
позовної заяви СПД   ОСОБА_1. не
суперечать законодавству, доказів порушення прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб суду не надано.

Враховуючи наведене, господарський
суд вважає позовні вимоги Позивача викладені в первісному позові безпідставними
та такими, що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги Відповідача викладені
в зустрічній позовній заяві - обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно вищезазначеного, керуючись
ст. ст. 22, 44, 49, 60, 78, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні первісного позову
Позивача -відмовити.

Зустрічний позов Відповідача
задовольнити.

Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 на куплене по
договору купівлі-продажу  № 15 від
15.10.2003 р., укладеного між "Покупцем" - суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та "Продавцем" - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Локом", право власності на нерухоме майно -
нежитлове приміщення : магазин - літ. „А”, яке знаходиться за адресою : м.
Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Зобов'язати ТОВ "Бовітон-
ЛТД" звільнити куплене ОСОБА_1
зазначене нерухоме майно ( нежитлове приміщення : магазин - літ. „А”,
яке знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 ).

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
"Бовітон-ЛТД" ( м. Дніпропетровськ
) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 ( м.
Дніпропетровськ  ) - 85 грн. 00 коп.
витрат на держмито, 118 грн. 00 коп. витрат пов'язаних з інформаційно-технічним
забезпеченням судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги
до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Кощеєв

( Рішення оформлене відповідно до
ст. 84 ГПК України - 05.10.2007 р. )