ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.07 р.                                                                               Справа № 36/176

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька виробничо-торгівельна фірма „Факторія” м.Донецьк

до відповідача Акціонерного товариства закритого типу „Екопрод А.Т.” м.Волноваха

про стягнення 9 908грн. 46коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: не з”явився;

від відповідача: не з”явився;

З 04.07.07р. по 24.07.07р. у судовому

засіданні згідно ст. 77 ГПК України

оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Донецька виробничо-торгівельна фірма „Факторія” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства закритого типу „Екопрод А.Т.” м.Волноваха, про стягнення заборгованості в сумі 7392грн., 3% річних в сумі 467,49грн., суми інфляції 1423,61грн., пені в сумі 625,36грн.

В обґрунтування вимог посилається на договір №41 від 24.02.05р., видаткові накладні, довіреності, претензію №67 від 30.03.07р., розрахунок.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу 7 392грн., 3% річних в сумі 467,49грн., суми інфляції 1423,61грн. В іншій частині позов не визнає, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, передбачений ст. 258 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

24.02.05р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Донецька виробничо-торгівельна фірма „Факторія”, та відповідач, Акціонерне товариство закритого типу „Екопрод А.Т.”, уклали договір №41.

Згідно п.1.1 даного договору позивач зобов’язався передати, а відповідач прийняти та оплатити жмих  у кількості 13440кг. за ціною 0,55грн. за 1кг. з урахуванням ПДВ на загальну суму 7 392грн.

На виконання умов за цим договором позивач передав відповідачу жмих за видатковими накладними №РН-00264 від 05.03.05р. на суму 2 552грн., РН-00350 від 24.03.05р. на суму 220грн., РН-00217 від 24.02.05р. на суму 4620грн., а всього на суму 7 392грн.

Відповідачем означений товар прийнято, що підтверджується вищевказаними видатковими накладними та довіреностями відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯКВ №858477 від 05.03.05р., ЯКВ №859584 від 24.03.05р., ЯКВ №858442 від 24.02.05р., підписаними сторонами без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

На підставі вищезазначеного господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу товару за видатковими накладними №РН-00264 від 05.03.05р., РН-00350 від 24.03.05р., РН-00217 від 24.02.05р., тобто зобов’язання позивача виконано належним чином відповідно до п.1.1 договору.

Згідно п.4.1 договору відповідач зобов’язався оплатити товар протягом 30 календарних днів з моменту його отримання.

Однак, належним чином відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов’язання, отриманий товар в сумі 7 392грн. не оплатив.

Направлену позивачем претензію №67 від 30.03.07р. про погашення боргу відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Доказів оплати залишку боргу в сумі 7 392грн. відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №41 від 24.02.05р., видатковими накладними, довіреностями, претензією №67 від 30.03.07р.,  суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7 392грн.  обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 467грн. 49коп., а сума інфляції – 1 423грн. 61коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд відмовляє у вимогах позивача в частині стягнення пені в сумі 625грн. 36коп., яка нарахована за період з 26.11.06р. по 24.05.07р. згідно  п.6.2 договору, з таких підстав.

Згідно ст. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

Стаття 256 Цивільного кодексу України містить тлумачення терміну позовної давності як строку, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається з ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тобто виходячи з викладеного, позивач повинен звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки (штрафу, пені) у строк 1 рік  після того, як він довідався або міг довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила, при цьому за вимогами п.6 ст.232 Господарського кодексу України розрахувавши суму пені за період 6 місяців.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був виконати свої зобов’язання по оплаті отриманого за видатковими накладними №РН-00264 від 05.03.05р., РН-00350 від 24.03.05р., РН-00217 від 24.02.05р. товару у строк до 05.04.05р., 24.04.05р., 24.03.05р. відповідно, тобто виходячи з вимог ст. 258 Цивільного кодексу України строк на звернення до суду з вимогами про захист свого порушеного права у межах строку позовної давності встановлено по 05.04.06р., 24.04.06р., 24.03.06р. включно.

Однак позивач звернувся до суду з позовною заявою 14.06.07р. (див. штемпель на поштовому конверті, в якому на адресу господарського суду була направлена позовна заява), тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 258 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення рішення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідач у відзиві на позов заявив про застосування строків позовної давності,  господарський суд відмовляє позивачу у вимогах в частині стягнення пені  в сумі 625грн. 36коп. у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 256, 258, 267, 509, 525, 526, 614,625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193,  Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 33,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька виробничо-торгівельна фірма „Факторія” м.Донецьк  до Акціонерного товариства закритого типу „Екопрод А.Т.” м.Волноваха  про стягнення 9 908грн. 46коп.

Стягнути з  Акціонерного товариства закритого типу „Екопрод А.Т.” (85700, Донецька область, м.Волноваха, вул. Воровського, 16, р/р260034356 в ДОД АППБ „Аваль” м.Донецьк, МФО 335075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька виробничо-торгівельна фірма „Факторія” (83037, м.Донецьк, вул. Ревкомівська, 12, р/р5370 у Кіровському відділенні ДОФ АКБ „Укрсоцбанк” м.Донецька, МФО 334011) основний борг в сумі 7 392грн., 3% річних в сумі 467,49грн., суму інфляції 1 423,61грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 95,96грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 110,55грн.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя