ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" жовтня 2007 р.                                                            Справа №9/6595-А

за позовом  Державної податкової інспекції у Волочиському районі м. Волочиськ

до Приватного підприємства "Лозівське" с. Лозова Волочиського району

про стягнення 89140,70 грн. заборгованості по податку з доходів фізичних осіб

та 2708,03 грн. пені.

Суддя                      Секретар судового засідання

Представники сторін:

Від позивача     - Петровський В.А. –за дов. від 9.01.07,

Від відповідача – не з’явився

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просять звернути стягнення на активи відповідача 89140,70 грн. податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб та 2708,03 грн. пені згідно вимог  Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами"  та п.11 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу”.

Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи ( повідомлення вручені 8.09.07 і   28.09.07 ) ,  повноважного  представника   в судове засідання не направив, заперечень не надав, тому справа розглядається з врахуванням положень п.8 ст.35 КАС України.

Розглядом   матеріалів   справи   встановлено    наступне.

За результатами проведеної позивачем виїзної планової перевірки відповідача з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05 по 31.12.06 складений акт від 25.04.07 №313/23/33007542. В акті перевірки встановлено заборгованість відповідача по податку з доходів фізичних осіб за період з 01.07.05 по 31.12.06 в розмірі 89140,70 грн. (залишок боргу на 01.07.05 –59492,55грн., нараховано за перевіряємий період 70151,28 грн. податку, перераховано до бюджету 15144,50 грн. податку). При цьому зазначено про несвоєчасне перерахування податку в сумі 15144,50 грн., чим  порушено вимоги пп.8.1.2 п.8.1 ст. 8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” . Позивачем нараховано пеню за несвоєчасну сплату податку в сумі 2708,03 грн.

Податковими розрахунками за цей період , наданими відповідачем позивачу , зазначена сума підтверджується .

У зв’язку з несплатою відповідачем  до бюджету, позивачем поданий позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція  судів  поширюється  на  всі  правовідносини, що виникають  у  державі.

При  цьому  згідно п. 11  ст. 11 Закону  України “Про  державну  податкову  службу  в  Україні”  від 4.12.90   із змінами і  доповненнями,  органи державної податкової служби  в  установленому  законом порядку мають право  застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами  України.       Згідно п.2.3.1. ст. 2  Закону  України  “Про  порядок  погашення  зобов’язань платників  податків  перед бюджетами та  державними  цільовими  фондами “  органами,    уповноваженими   здійснювати   заходи   з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи.

Згідно положень Закону України “Про  порядок  погашення  зобов’язань платників  податків  перед бюджетами та  державними  цільовими  фондами “ відповідач є платником податків, зборів (обов’язкових платежів), на якого згідно із законом покладено обов'язок утримувати податки.

Законом України „Про податок з доходів фізичних осіб” (пп..8.1.2 ст.8 ) на відповідача покладений обов’язок сплати (перерахування) даного податку до бюджету під час  виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Згідно п.п. "а" п. 19.2 ст. 19 цього Закону відповідач , як податковий агент, зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок. Податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи нерезидент або його представництво, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідальність за порушення вищевказаних положень Закону передбачена пп. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 цього Закону, а саме: у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. Тому правомірно позивачем нарахована пеня.

Крім того, пунктом 3.2.1 ст.3 Закону України  “Про  порядок  погашення  зобов’язань платників  податків  перед бюджетами та  державними  цільовими  фондами “ передбачено, що у будь-яких випадках,  коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

На кошти бюджетного фонду, визначеного підпунктом 3.2.1 цього пункту, не може бути накладено стягнення за причинами, відмінними від стягнення такого податку, збору (обов'язкового платежу). активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду ( господарського суду) (п.3.2.2).

Зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб самостійно визначене відповідачем не потребує узгодження, оскільки податковим законодавством не передбачено встановленої форми податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб та строків її подання.

Судом враховується, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено також направлення платникам податків податкових повідомлень-рішень про донарахування та сплату податку за доходів фізичних осіб, тобто самостійно визначених , але не узгоджених зобов’язань.

За таких обставин суд вважає, що заборгованість відповідача по податку з доходів фізичних осіб  та пеня  підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин позовні вимоги  є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у Волочиському районі м. Волочиськ до Приватного підприємства "Лозівське" с. Лозова Волочиського району  про стягнення 89140,70 грн. заборгованості по податку з доходів фізичних осіб та 2708,03 грн. пені задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Лозівське" с. Лозова Волочиського району ( код 33007542)  на користь  Державної податкової інспекції у Волочиському районі м. Волочиськ /вул. Центральна, 3а, код 33758060/  89140,70 грн. ( вісімдесят дев'ять тисяч сто сорок гривень 70 коп.)  заборгованості по податку з доходів фізичних осіб та 2708,03 грн. ( дві тисячі  сімсот вісім гривень 03  коп.)  пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 3 прим. :

1  -   до справи,

2  -   позивачу,

3  -   відповідачу,