ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.
Справа № 12/373/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від прокуратури –Лянної О.А., за посвідченням,

від позивача –Маслова С.А., дорученням  № 231, від 27.08.2007р.,

від відповідача –не з’явився, про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлений /див. повідомлення про вручення 24.09.07р. відповідачу поштового відправлення  від 24.09.2007р./,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Першого заступника прокурора Миколаївської області

на рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2007р.

по справі № 12/373/07

за позовом Заступника прокурора міста Миколаєва в інтересах держави в особі Державної станції захисту рослин Миколаївської області

до Приватного підприємства „Балтаі”, м. Миколаїв

про стягнення 14 044,42 грн.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2007р. Заступник прокурора міста Миколаєва /далі –Прокурор/ в інтересах держави в особі Державної станції захисту рослин Миколаївської області звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом /з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а.с.26-28/ до приватного підприємства /далі –ПП/„Балтаі” про стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст. 846, ст.ст. 852, 875, 883 ЦК України збитків в сумі 12 462 грн., спричинених невиконанням ПП „Балтаі” обумовлених договором підряду від 16.11.2006р. робіт, та неустойки в сумі 1582,42 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.08.2007р. (суддя Семенов А.К.) у позові відмовлено повністю.

Рішення вмотивоване тим, що позивачем не надано доказів розірвання у встановленому законом порядку договору підряду, відтак останній не має права на стягнення збитків за вказаними Прокурором підставами.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Прокурор звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення глави 61 ЦК України, а саме ч. 2 ст. 849 ЦК України. Крім того, на думку заявника апеляційної інстанції, для реалізації права на відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням договору підряду, згідно положень означеної глави 61 ЦК України, не потрібно обов’язково розривати договір підряду, як зазначив у оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, а замовник має право відмовитись від цього договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

В судовому засіданні представник Державної станції захисту рослин Миколаївської області підтримав доводи апеляційного подання, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 31.08.2007р. та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечень на апеляційне подання не надходило.

Розглянувши доводи апеляційного подання, матеріали справи та вислухавши пояснення представників прокуратури та позивача, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення виходячи з такого.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 16.11.2006р. Замовник (Державна станція захисту рослин Миколаївської області) та Підрядник (ПП „Балтаі”) уклали договір підряду та виконання робіт на капітальний ремонт будівлі Замовника, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Урожайна, 38, здачі в експлуатацію та усунення вад упродовж гарантійного періоду /п. 1.1/. Договір діє з дня підписання до 31 грудня 2006р. /п. 9.2/.

Договірна ціна робіт, виконання яких доручається Підряднику, визначена і становить 60 000 грн. /п.3.1 договору/.

Згідно п. 6.4 договору підряду, в зв’язку з тим, що вартість матеріалів, устаткування складає понад 90 % вартості робіт –Замовник перераховує аванс в розмірі 100%.

Пунктом 6.5 означеного договору, сторони узгодили, що термін використання суми (авансу) не більше 3-х місяців з дня передоплати (авансування).

За невиконання або неналежне виконання своїх договірних зобов’язань винна сторона сплачує потерпілій стороні за кожен день порушення недотримку, розмір якої обчислюється від договірної ціни робіт, визначеної з урахуванням офіційного рівня інфляції з розрахунку облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується недотримка (пеня) /п. 8.1 договору/.

Як вбачається з платіжного доручення №688 від 24.11.2006р. Державна станції захисту рослин перерахувала ПП „Балтаі” 60 000 грн. в якості попередньої оплати за капітальний ремонт будівлі згідно договір підряду від 16.11.2006р.

Позивач зазначає в своєму позові, що відповідач не повністю виконав свої зобов’язання за договором підряду від 16.11.2007р., а саме не здійснив закупівлю та встановлення газового котла, вартість котрого згідно локального кошторису складає 12 462 грн., яку позивач просить стягнути в якості збитків, завданих невиконанням договірних умов, а також нарахував у відповідності до п. 8.1 означеного договору підряду –1582,42 грн. неустойки.

Судова колегія Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними в рішенні місцевого господарського суду з огляду на таке.

Загальним принципом цивільного права встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, що передбачено ч.1 ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В обґрунтування позовних вимог нормами матеріального права, Прокурор посилається на положення ч.2 ст. 846, ст.ст. 852, 875, 883 ЦК України.

Виходячи з фактичних обставин справи та правових підстав заявленого позову, колегія приходить до висновку, що сума яку просить стягнути позивач сплачена ним відповідачу на виконання власного договірного зобов’язання, а отже по своїй правовій природі вона не є збитками, відтак позовні вимоги не можуть бути задоволені з мотивів невірного правового обґрунтування позову, однак позивач не позбавлений права звернутись з окремим позовом про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні з посиланням на приписи ст. 1212 ЦК України.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про неможливість задоволення позовних вимог з тих підстав, що Державна станція захисту рослин не відмовлялася від договору та не вимагала від відповідача його розірвання, що вбачається з наявних в матеріалах справи листів позивача /а.с.12,13/, де останній вимагає від ПП „Балтаі” лише належного виконання своїх договірних зобов’язань згідно договору від 16.11.2006р., а також підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Означена обставина унеможливлює відшкодування збитків за приписами ч.2 ст. 846, ст.ст. 849, 852, 875, 883 ЦК України, якими передбачено право замовника на відшкодування збитків лише в разі відмови від договору або його розірвання.

Щодо підстав відмови в задоволені вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне виконання умов договору, колегія зазначає, що господарським судом вірно встановлено, що відповідальність передбачена п.8.1 договору відповідно до ст.549 ЦК України може застосовуватися лише за порушення грошового зобов’язання, яке згідно договору мав тільки позивач.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційного подання не заслуговують на увагу та не можуть бути задоволені, відтак рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2007 р. слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2007 року по справі № 12/373/07 залишити без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора Миколаївської області –без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                             Г.П.Разюк

Суддя                                                                                   С.І.Колоколов

Суддя                                                                                   М.С. Петров