ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.09.07р.

Справа № 25/9-07

За позовом  Акціонерного товариства відкритого типу "Криворізький домобудівельник",

м. Кривий Ріг

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельник, м. Кривий Ріг

про усунення перешкод в реалізації права власності щодо користування та розпорядження майном

Суддя  Чередко А.Є.

Судді: Дубінін І.Ю.,Ліпинський О.В.

Представники:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача: Толстогузов Б.О., дор. № 98 від 18.01.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача та з урахуванням усної заяви від 02.08.2007р. про уточнення позовних вимог щодо точної адреси спірного майна  просить суд: 1) усунути перешкоди в праві користування нерухомим майном шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження прав позивача в користуванні та розпорядженні наступним нерухомим майном: павільон інв. № 444, пл. 62,8 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); склад інв. № 3239, пл. 506,0 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); будинок битовий інв. № 486, пл. 95,0 кв.м.,  розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); битові приміщення інв. № 21, пл. 327,7 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б; склад інв. № 20, пл. 550,5 кв.м., розташований вул. Орджонікідзе, 67-б; інструментальний цех інв. № 5, пл. 257,7 кв.м., розташований по вул. Орджонікідзе, 67-б; гаражі інв. № 24, пл. 153,3 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б; 2) зобов'язати ТОВ "Домобудівельник" звільнити приміщення, розташовані по вул. Л.Бородича, 15-б та вул. Орджонікідзе, 67-б, які він займає без правових підстав, та передати АТВТ "Криворізький домобудівельник" ключі від звільнених приміщень; 3) зобов'язати ТОВ "Домобудівельник" на майбутнє не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою та надати можливість безперешкодного проїзду до об'єктів нерухомості через територію, надану у строкове користування ТОВ "Домобудівельник".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004р. у справі № 25/145 було визнано недійсним договір купівлі-продажу № № 2-Н. від 10.05.2000р. укладений між АТВТ “Криворізький домобудівельник”  та ТОВ „Домобудівельник” з дати укладення та зобов’язано останнього повернути АТВТ “Криворізький домобудівельник” наступне майно: павільйон інв. № 444 вартістю 3630,00грн. по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; склад інв. № 3239, вартістю 3130,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; будинок битовий інв. № 486, вартістю 2300,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; битові приміщення інв. № 21, вартістю 417,00грн.   по адресу вул. Орджонікідзе, 67; склад інв. № 20, вартістю 1900,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67; інструментальний цех інв. № 5, вартістю 2600,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67;  гаражі інв. № 24, вартістю 17906,00грн.  по адресу вул. Орджонікідзе, 67, на підставі чого державною виконавчою службою було проведено вилучення цього майна від відповідача, про що складено відповідний акт. Після цього, позивач зареєстрував право власності на спірне майно.

Однак відповідач всупереч вимогам ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України перешкоджає позивачу у реалізації права власності на спірне майно шляхом створення перепон у доступі та проїзді до об’єктів нерухомості, виставлення охорони та заміні замків у приміщеннях, які належать позивачу на праві власності, тому в силу ст. 391 ЦК України позивач може вимагати усунення порушень його права у судовому порядку.

02.08.2007р. позивачем заявлено клопотання про зобов’язання посадових осіб Дзержинського та Довгінцевського РВ УМВС України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області провести огляд спірних приміщень, опитати осіб, яки знаходяться у цих приміщеннях  та витребувати від цих осіб докази законності їх перебування в зазначених приміщеннях.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що двостороння реституція передбачає добровільне виконання рішення суду, а оскільки позивач не сплатив відповідачу вартість спірного майна, то у останнього були відсутні підстави для повернення спірних об’єктів нерухомості позивачу. Оскільки право власності відповідача на спірне майно після набрання чинності  рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004р. у справі № 25/145 не припинилося, то відповідач правомірно передав спірне майно в іпотеку гр. Коваленко М.С., що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2007р. Після цього між відповідачем та гр. Коваленко М.С. були укладені договори про задоволення вимог іпотекодержателя та перехід до нього права власності на спірне майно. З цих підстав позивач заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  гр. Коваленко М.С.

Також, відповідач зазначає, що у КП «Криворізьке БТІ»були відсутні підстави для реєстрації права власності на спірне майно за позивачем, тому відповідачем оскаржуються дії та рішення КП «Криворізьке БТІ»щодо реєстрації права власності на спірне майно за позивачем у Дзержинського районного суді м. Кривого Рогу, з приводу чого відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач вважає твердження позивача про перешкоджання йому у користуванні спірним майном безпідставними, оскільки фактично спірним майном користуються орендарі і відповідач не має до нього жодного відношення.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 02.08.2007р. по 03.09.2007р.

Позивач не забезпечив явку представників до судового засідання. Враховуючи закінчення встановленого законом строку на вирішення спору у даній справі та належне повідомлення представників відповідача про час та місце судового засідання у справі у засіданні, яке відбулося 02.08.2007р., суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача (ст. 75 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2000р. між АТВТ “Криворізький домобудівельник” (Продавець) та ТОВ „Домобудівельник” (Покупець) був  укладений договір купівлі-продажу № 2-Н. Відповідно до п.1 договору, Продавець продав, а Покупець купив павільйон інв. № 444 вартістю 3630,00грн. по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; склад інв. № 3239, вартістю 3130,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; будинок битовий інв. № 486, вартістю 2300,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; битові приміщення інв. № 21, вартістю 417,00грн.   по адресу вул. Орджонікідзе, 67; склад інв. № 20, вартістю 1900,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67; інструментальний цех інв. № 5, вартістю 2600,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67;  гаражі інв. № 24, вартістю 17906,00грн.   по адресу вул. Орджонікідзе, 67;  складські приміщення інв. № 11, вартістю 5678,00грн.   по адресу вул. Мусоргського, 13б, в тому числі: склад, сторіжка, щитова, сарай, склад для газових балонів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004р. у справі № 25/145 було визнано недійсним договір купівлі-продажу № № 2-Н. від 10.05.2000р. укладений між АТВТ “Криворізький домобудівельник”  та ТОВ „Домобудівельник” з дати укладення та зобов’язано останнього повернути АТВТ “Криворізький домобудівельник” наступне майно: павільйон інв. № 444 вартістю 3630,00грн. по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; склад інв. № 3239, вартістю 3130,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; будинок битовий інв. № 486, вартістю 2300,00грн.   по адресу вул. 50 років Радянській міліції, 10; битові приміщення інв. № 21, вартістю 417,00грн.   по адресу вул. Орджонікідзе, 67; склад інв. № 20, вартістю 1900,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67; інструментальний цех інв. № 5, вартістю 2600,00грн. по адресу вул. Орджонікідзе, 67;  гаражі інв. № 24, вартістю 17906,00грн.

На виконання зазначеного рішення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу ДВС Дніпропетровської області було проведено вилучення майна, про що 12.12.2005р. складено акти серії АА № 061005 та № 061006.

28.04.2007р. КП «Криворізьке БТІ»було зареєстровано право власності позивача не спірне майно, яке розташовано за адресами: м. Кривий Ріг, вул.. Л.Бородича, 15-б та вул.. Орджонікідзе, 67-б, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності від 28.04.2007р. Як вбачається з цих витягів підставою виникнення права власності є наказ № 33-АТ  від 01.06.1994р. Фонду державного майна України та переліку нерухомого майна, що передається у власність АТВТ «Криворізький домобудівельник», затверджений Фондом державного майна України.

Матеріали справи свідчать, що позивач набув право власності на спірне майно під час приватизації АТВТ «Криворізький домобудівельник»на підставі наказу Фонду державного майна України № 33-АТ від 01.06.1994р. «Про перетворення Криворізького проектно-виробничого будівельного об’єднання «Домобудівельник»у відкрите акціонерне товариство під час його приватизації». Передача спірного майна  позивачу підтверджується переліком нерухомого майна, що передається у власність АТВТ «Криворізький домобудівельник» станом на 01.04.1994р., який затверджений Фондом державного майна України.

Уклавши ж 10.05.2000р. з відповідачем договір купівлі-продажу № 2-Н спірного майна позивач реалізував своє право власника на відчуження належного йому майна.

Як вже зазначалось зазначений договір був визнаний судом недійсним внаслідок невідповідності вимогам закону за ст. 48 ЦК УРСР.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦК УРСР, угода визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Недійсна угода не породжує правових наслідків для сторін, що її уклали, окрім тих, що пов’язані з її недійсністю, тобто повернення сторонами один одному всього одержаного за угодою (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Таким чином, договір купівлі-продажу № 2-Н від 10.05.2000р. є юридично нікчемним, та таким, що не породив правових наслідків у вигляді виникнення права власності у відповідача на спірне майно.

Обов’язок сторін угоди повернути один одному усе отримане за недійсною угодою встановлено ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР, тому безпідставним є посилання відповідача на те, що двостороння реституція передбачає добровільне виконання рішення суду. Повернення ж майна внаслідок застосування двосторонньої реституції не є підставою для переходу та набуття  права власності на нього продавцем за недійсним договором та є лише заходом спрямованим на повернення сторін до первісного стану (відновлення майнового стану), а не на виникнення нових правовідносин щодо набуття права на це майно.  Відповідно до правовідносин щодо повернення майна внаслідок реституції не можуть застосовуватися норми ст. 334 ЦК України щодо моменту набуття права власності на майно.

Хибним є і твердження відповідача про те, що право власності відповідача на спірне майно після набрання чинності  рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004р. у справі № 25/145 не припинилося, оскільки рішення суду в силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 4-5, 82, 115 ГПК України є обов’язковими для виконання на усій території України. Та ж обставина, що позивач за рішенням суду не повернув відповідачу грошові кошти отримані за майно не є підставою для не виконання рішення суду відповідачем, з огляду не відсутність у рішенні суду та ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР умов щодо повернення відповідачем майна лише після одержання коштів.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що внаслідок визнання недійсним судом договору купівлі-продажу № 2-Н від 10.05.2000р., право власності позивача на спірне майно не припинялося та він набув право власності на це майно саме внаслідок приватизації, а не на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004р. у справі № 25/145.

За таких підстав у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі у зв’язку з оскарженням відповідачем в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу дій КП «Криворізьке БТІ»щодо реєстрації права власності на спірне майно за позивачем, оскільки рішення суду про скасування рішення  КП «Криворізьке БТІ»про реєстрацію права власності ніяким чином не може спростувати факт набуття права власності позивачем на спірне майно у 1994р. під час приватизації та наявність цього права на час пред’явлення позову, а також спростувати висновків суду у цій справі, які ґрунтуються на законі, про відсутність правових наслідків у вигляді виникнення у відповідача права власності на спірне майно, тобто не унеможливлює розгляд даної справи, що є обов’язковою умовою для зупинення провадження у справі в силу ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Позивачем пред’явлено позов про усунення перешкод в реалізації права власності щодо користування та розпорядження майном, яке належить йому на праві власності.

На підтвердження наявності таких перешкод позивачем надані до суду певні докази створення відповідачем перепон у доступі та проїзді до об’єктів нерухомості, виставлення охорони та заміні замків у приміщеннях, а саме: заява від 31.05.2007р. до Довгінцевського РВ МВС про вчинення протиправних дій директором відповідача та заява від 17.05.2007р. до прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу; лист ПП «Експерт Придніпров’я»від 04.06.2007р. про неможливість проведення експертом оцінки спірного майна розташованого за адресою: вул.. Бородича, 15-б, внаслідок відсутності ключів від приміщень у позивача та недопущення експертів на територію охороною; акти від 17.05.2007р., 18.05.2007р., 24.05.2007р.  складений представниками позивача про не допуск їх на територію до об’єктів по вул.. Орджонікідзе, 67-б охороною за наказом директора відповідача; доповідні записки охоронців ТОВ «ПСБ»від 31.05.2007р., які здійснювали охорону спірного майна за дорученням позивача за адресою: вул.. Бородича, 15-б про видалення охорони з території та її зачинення за наказом директора відповідача; лист ТОВ ПСБ»від 31.05.2007р. на адресу позивача про усунення охорони; лист ПП «Кривбас-Холод»від 23.05.2007р. на адресу позивача про відключення представниками відповідача електроенергії, водопостачання та телефонного зв’язку орендованого ПП «Кривбас-Холод»приміщення, яке є частиною спірного майна.

Оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності, зміст спірних правовідносин сторін та докази надані відповідачем, зокрема щодо звернення до прокуратури та органів внутрішніх справ з заявами щодо намагання позивачем здійснювати користування та розпорядження спірним майном, повідомлення орендарів про незаконність вимог позивача про переукладення з останнім договорів оренди, суд вважає, що наведені позивачем обставини щодо перешкоджання відповідачем  в реалізації позивачу права власності щодо користування та розпорядження спірним майном знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині п. 1 позову –усунення перешкод в праві користування нерухомим майном шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження прав позивача в користуванні та розпорядженні наступним нерухомим майном: павільон інв. № 444, пл. 62,8 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); склад інв. № 3239, пл. 506,0 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); будинок битовий інв. № 486, пл. 95,0 кв.м.,  розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); битові приміщення інв. № 21, пл. 327,7 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б; склад інв. № 20, пл. 550,5 кв.м., розташований вул. Орджонікідзе, 67-б; інструментальний цех інв. № 5, пл. 257,7 кв.м., розташований по вул. Орджонікідзе, 67-б; гаражі інв. № 24, пл. 153,3 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню, а відповідні заперечення відповідача безпідставними.

Що стосується вимог позивача про п. 2 позову - зобов'язання ТОВ "Домобудівельник" звільнити приміщення, розташовані по вул. Л.Бородича, 15-б та вул. Орджонікідзе, 67-б, які він займає без правових підстав, та передати АТВТ "Криворізький домобудівельник" ключі від звільнених приміщень, то позивачем не доведено належними доказами, що саме відповідач займає спірні приміщення. Навпаки з матеріалів справи вбачається, що спірні приміщення передані в оренду іншим особам, які мають право на продовження орендних відносин в силу ст. 770 ЦК України, тому у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині слід відмовити.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині п. 3 позову - зобов'язання ТОВ "Домобудівельник" на майбутнє не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою та надати можливість безперешкодного проїзду до об'єктів нерухомості через територію, надану у строкове користування ТОВ "Домобудівельник", оскільки позивач просить суд зобов’язати відповідача надати можливість позивачу користуватися чужою земельною ділянкою на підставі ст. 404 ЦК України. Між тим, право користування чужою земельною ділянкою, згідно з главою 32 ЦК України виникає на підставі земельного сервітуту. Позивачем же не надано доказів, що такий сервітут відносно земельних ділянок, на яких розташоване спірне майно, та які знаходяться в постійному користуванні відповідача було встановлено між сторонами.

Отже, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права у цій частині позову, оскільки спір стосується земельних правовідносин, а не захисту права власності на майно, яке до того-ж захищено судом внаслідок задоволення п. 1 позовних вимог позивача. У даному ж випадку позивач має право як на пред’явлення позову про встановлення земельного сервітуту, так і про вилучення відповідних земельних ділянок з користування відповідача та оформленням землекористування за собою, внаслідок повернення спірного нерухомого майна, що є предметом іншого спору.

Також, з огляду на предмет спору у справі та наявні у справі докази, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання позивача про зобов’язання посадових осіб Дзержинського та Довгінцевського РВ УМВС України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області вчинити дії та надати матеріали проведеної перевірки.

Відсутні, враховуючи предмет спору у справі та приписи ст. 27 ГПК України, і підстави для задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  гр. Коваленко М.С., з яким відповідачем були укладені 27.10.2005р.  іпотечні договори № 2 та № 3, предметом яких є спірне нерухоме майно, оскільки рішення суду у спорі про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном безпосередньо не впливає на права та обов’язки цієї особи щодо сторін спору.

Оскільки спір виник з неправильних дій відповідача, судові витрати за розгляд справи слід покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 48, 59 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 216, 317, 319, 321, 386, 391, 404 ЦК України, ст.ст. 4-5, 49, 82-85, 115 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути перешкоди в праві користування АТВТ “Криворізький домобудівельник” (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 67, код 01238904) нерухомим майном шляхом заборони ТОВ „Домобудівельник” (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 67, код 24601046) вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження прав позивача в користуванні та розпорядженні наступним нерухомим майном: павільон інв. № 444, пл. 62,8 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); склад інв. № 3239, пл. 506,0 кв.м., розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); будинок битовий інв. № 486, пл. 95,0 кв.м.,  розташований по адресу вул. 50 років Радянської міліції, 10 (нині вул. Л. Бородича, 15-б); битові приміщення інв. № 21, пл. 327,7 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б; склад інв. № 20, пл. 550,5 кв.м., розташований вул. Орджонікідзе, 67-б; інструментальний цех інв. № 5, пл. 257,7 кв.м., розташований по вул. Орджонікідзе, 67-б; гаражі інв. № 24, пл. 153,3 кв.м., розташовані по адресу вул. Орджонікідзе, 67-б, видати наказ.

В решті позову –відмовити.

Стягнути з ТОВ „Домобудівельник” (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 67, код 24601046,  п/р 4001 в КФ КБ „Приватбанк”, МФО 305750) на користь АТВТ “Криворізький домобудівельник” (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 67, код 01238904,  п/р 0001 в КФ АКІБ „Укрсіббанк”, МФО 306834) витрати по сплаті держмита у сумі 85,00грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118,00грн., видати наказ.

Суддя

А.Є. Чередко

Суддя                                                                                                        І.Ю. Дубінін

Суддя                                                                                                О.В. Ліпинський

Рішення підписано