ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"13" серпня 2007 р.
Справа № 3/555/07

Позивач: ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»

(54001, Каботажний узвіз, 18, м.Миколаїв)

Відповідач: АТ Миколаївська ВТФ «Евіс»

(54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 39)

Про: стягнення 54041, 70 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Ходикін М.М., дов. № 09/97 від 23.07.2007р.

Від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за поставлену по договору № 2091 від 01.10.2002р. теплову енергію у розмірі 54041, 70 грн., з яких сума основної заборгованості з урахуванням збитків від інфляції становить 37494, 08 грн., сума пені –7298, 87 грн., 3 % річних –9248, 75 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати спожитої теплової енергії.

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач позовні вимоги заперечив, про що надав відзив № 31/07/07 від 31.07.2007р., в задоволені позову просить відмовити.

У судовому засіданні 31.07.2007р. оголошувалась перерва до 13.08.2007р. до 9-30 год., після якої розгляд справи було продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.07.2004р. по справі № 3/184 з АТ Миколаївської ВТФ «Евіс»(далі –Відповідач) на користь ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»(далі –Позивач) було стягнуто борг у розмірі 168455, 94 грн. по договору №  2091 від 01.10.2002р. (далі –Договір), який виник станом на 01.05.2004р., 12524, 97 грн. збитків від інфляції, 4718, 52 грн. трьох процентів річних, 2375, 94 грн. пені та судові витрати.

На виконання рішення суду 03.08.2004р. був виданий відповідний наказ.

Як зазначає позивач, оскільки від жодної із сторін не надходило повідомлення про припинення Договору, строк його дії був пролонгований. Позивач продовжував на виконання договірних зобов’язань забезпечувати відповідача тепловою енергію, а відповідач - її споживати.

Однак, за період з листопада 2004 року по травень 2005 року у відповідача виникла заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 28854, 94 грн.

Позивач зауважує на те, що станом на 01.02.2007р. відповідач здійснив повне погашення заборгованості, стягнутої за вказаним вище рішенням суду, а також, заборгованість за період з листопада 2004 року по травень 2005 року у сумі 28854, 94 грн.

За порушення договірних зобов’язань в частині своєчасного проведення розрахунків за спожиту теплоенергію, позивачем відповідачеві відповідно до п. 7.2.3. Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані пеня у сумі 7298, 87 грн., інфляція –37494, 08 грн. та 3% річних –9248, 75 грн.

Відповідач в заперечення позовних вимог вказує на те, що рішенням суду від 22.07.2004р. вже були захищенні права позивача, заборгованість за цим рішенням та заборгованість за період з листопада 2004 року по травень 2005 року ним погашена, у зв’язку з чим у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій. Також, зауважує на неправильне нарахування пені.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, в разі зобов’язання одна сторона (боржник) зобов’язана виконати на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Відповідно до статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у відповідний термін, згідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2.3. Договору передбачено, що в разі несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня в розмірі  - 0, 5 % належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня.

Отже, вказаним пунктом передбачений граничний розмір нарахування пені, право на стягнення якої позивачеві надано законодавством, що спростовує доводи відповідача про необхідність розраховувати пеню в розмірі 0, 5%.

Матеріалами справи та самим відповідачем підтверджений факт прострочення виконання договірних зобов’язань в частині своєчасного та повного розрахунку за спожиту теплоенергію, що є підставою за нормами законодавства для нарахування збитків від інфляції, 3 % річних та пені.

Позов поданий 27.06.2007р.

Статтею 258 ЦК України передбачено застосування позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки (пені).

Згідно ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Позивачем неправомірно нараховано пеню за травень та червень місяці, у зв’язку з чим з відповідача підлягає стягненню сума пені у розмірі 6253, 14 грн. (7298, 87 грн. – 394, 10 грн. –651, 63 грн. = 6253, 14 грн.).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості з урахуванням інфляції, що становить 37494, 08 грн. Однак, суд не погоджується з таким нарахуванням, оскільки основна заборгованість у розмірі 28854, 94 грн. відповідачем була погашена. Подвійна сплата боргу чинним законодавством не передбачена.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню лише збитки від інфляції, які становлять 8639, 14 грн. (37494, 08 грн. –28854, 94 грн. = 8639, 14 грн.).

Статтями 32, 33 ГПК України передбачено, що сторони, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 82-85  ГПК України, - господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.    Позов задовольнити частково.

2.   Стягнути з Акціонерного товариства Миколаївської виробничо-торгівельної фірми «Евіс»(54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 39; р/р № 0 в МФ АКБ «Форум», МФО 326988, ОКПО 00309559) на користь Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»(54002, Каботажний узвіз, 18, м.Миколаїв; р/р № у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 326182, ОКПО 30083966) –6253, 14 грн. пені, 8639, 14 грн. збитків від інфляції, 9248, 75 грн. 3% річних, а також, державне мито у сумі 241, 41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118, 00 грн.

3.   В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.   Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.Г. Смородінова