ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2007 р.                                                 Справа №  10/537/06

м. Миколаїв

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Континіум-Укр-Ресурс”

(43010, м.Луцьк, вул.Кременецька, 38)

до відповідача:  Акціонерного товариства відкритого типу “Родючість”

(54042, м.Миколаїв, вул.Перша Слобідська, 105)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача:

від відповідача:

суть спору: стягнення 68464,75 грн. по договору №3025 від 23.06.2004р., з яких 17518,75 грн. основного боргу, 45400,0 грн. штрафу, 3208,09 грн. пені, 796,26 грн. –3% річних, 1541,65 грн. збитків від інфляції

Від позивача надійшла телеграма з проханням розглянути справу без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, причин неявки не пояснив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач відзив не надав. Під час розгляду справи представник відповідача наявність заборгованості визнав.

Вивчивши матеріали справи,  суд –

в с т а н о в и в:

На виконання умов договору поставки №3025 від 23.06.2004р., позивач поставив відповідачу 49271 кг дизельного пального, що підтверджено доданою до позовної заяви дорожньою відомістю №35272880, в якій станцією призначення вказано - Кульбакіно, Одеська залізниця.

Оскільки, за умовами договору (п.3.1), товар постачається покупцю товарними партіями залізничним транспортом на умовах СРТ –перевезення оплачене до станції призначення Кульбакіно, Одеської залізниці, то суд вважає додатнім доказом поставки товару дорожню відомістю №35272880, оригінал якої надано суду позивачем (арк. спр.31).

Згідно п.4.1 Договору сторони визначили ціну товару у розмірі 2270,0 грн. за 1 тонну.

Таким чином, загальна сума поставленого відповідачу товару становить 111845,17 грн.

Відповідно до п.5.2 Договору розрахунки за товар здійснюються покупцем на протязі 10 банківських днів з моменту прибуття вантажу на станцію вантажоодержувача. Згідно довідки №330/2 від 19.06.2007р. виданої станцією Кульбакіно Одеської залізниці, вантаж прибув на станцію призначення 01.07.2004р. і того ж дня переданий вантажоодержувачу. Тобто товар мав бути оплачений відповідачем в строк до 12.07.2004р.

Відповідач свої зобов’язання по договору  виконав не в повному обсязі. Як зазначає позивач,  в погашення заборгованості ним було сплачено лише 94326,42 грн. і станом на 01.04.2005р. його заборгованість становила 17518,75 грн., що не заперечується представником відповідача.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

На день розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення боргу.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п.3.3. Договору та у відповідності до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” позивачем нараховану пеню за період з 04.10.2005р. по 04.10.2006р. у сумі  3208,09 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Враховуючи, що оплата товару мала бути проведена відповідачем в строк до 12.07.2004р., нарахування  пені може проводиться за період з 13.07.2004р. по  13.01.2005р.

Позивач просить  стягнути пеню за період з 04.10.2005р. по 04.10.2006р., тобто поза межами строку, встановленого ст. 232 ГК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Пунктом 7.2 Договору, сторони встановили відповідальність за односторонню необґрунтовану  відмову від виконання своїх зобов’язань протягом дії договору у вигляді штрафу у розмірі 2% від загальної вартості договору, яка згідно п.4.2 становить 2270000,0 грн.

Керуючись вказаним пунктом договору позивач просить стягнути з відповідача 45400,0 грн. штрафу (2270000,0 грн. х 2%).

Приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов’язання за договором, в частині своєчасної та повної оплати товару, виконав не належним чином, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення штрафу правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача збитків від інфляції (за період з квітня 2005 року по серпень 2006 року) у сумі 1541,65 грн. та 3% річних (за період з 30.04.2005р. по 04.10.2006р.) у сумі 796,26 грн., виходячи з розміру боргу відповідача –17518,75 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Приймаючи до уваги, що у зазначені позивачем періоди заборгованість відповідача дійсно становила 17518,75 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства відкритого типу “Родючість”, 54042, м.Миколаїв, вул.Перша Слобідська, 105 (р/р 36 в Миколаївському відділенні “Укрексіббанк”, МФО 326739, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Континіум-Укр-Ресурс”, 43010, м.Луцьк, вул.Кременецька, 38 (р/р 1 в КБ “Західінкомбанк” м.Луцьк, МФО 303484, ) 17518,75 грн. боргу, 45400,0 грн. штрафу,  1541,65 грн. -  збитків від інфляції та 796,26 грн. –3% річних, 652,57  грн. держмита та 112,47 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                        К.Л.Василяка

27.08.2007р.