ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21 листопада 2007 р.                                                             Справа  № 7/255-2007

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Індустрія деревообробки”, м. Перечин

до відповідача Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Ужгород

та третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Державної податкової адміністрації у Закарпатській області, м. Ужгород

про скасування податкових повідомлень –рішень Ужгородської МДПІ від 29.03.2007р. №3991/23-0/33142018/112, від 12.06.2007р. №3991/23-0/33142018/112/1 та від 31.08.2007р. №3991/23-0/33142018/112/2 про зменшення бюджетного відшкодування на суму 28575 грн. та визначення до сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 42862,50 грн.

від позивача –Попюк М.І.(дов. від 01.06.07 р. № 5;

від відповідача –Руденко Я.Г.(дов. від 16.06.07р. № 8370/9/10),

Нетреба І.В.(дов.від 20.11.07 р. № 16208/9/10);

від третьої особи –Бондарєв С.В. (дов. від 21.08.07 р. № 1644/10-0).

Секретар судового засідання – Ряшко А.В.

Суддя С.Швед

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Індустрія деревообробки” (далі - Товариство)  звернулося до суду з позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції (далі –Ужгородська МДПІ) про скасування податкових повідомлень –рішень Ужгородської МДПІ від 29.03.2007р. №3991/23-0/33142018/112, від 12.06.2007р. №3991/23-0/33142018/112/1  та від 31.08.2007р. №3991/23-0/33142018/112/2 про зменшення бюджетного відшкодування за листопад 2005 р. на суму 28575 грн. та визначення до сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 42862,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Товариством заявлені до відшкодування суми ПДВ, які фактично оплачені постачальникам товару у   попередніх податкових періодах, що відповідає вимогам п.п.7.2.2.”а” п.7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі Закон №168/97-ВР).

Відповідач позов не визнав, оскільки проведеною перевіркою підтверджені факти порушень позивачем вимог п.п.7.2.2. п.7.2. ст.7 Закону №168/97-ВР в частині, що регламентує порядок проведення  відшкодування сум ПДВ.

Представник позивача пояснив, що заявлені до відшкодування суми сплачені постачальникам у ціні придбання з ПДВ, а це є головною підставою для їх відшкодування платнику податку.

Представники відповідача та третьої особи зазначили, що відшкодуванню підлягають лише суми податкового кредиту з ПДВ, які сплачені безпосередньо у попередньому податковому (місячному) періоді, чого у спірній ситуації не було, тому позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує наступне:

За результатами виїзної планової документальної перевірки з питань дотримання Товариством вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 08.09.2004р. по 30.09.2005р. (акт від 19.03.2007р. №30/23-0/33142018) встановлено порушення Товариством вимог статті 7 Закону №168/97-ВР у зв’язку з неправомірним завищенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2005 року у сумі 28575,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки та у зв’язку з фактичним відшкодуванням на рахунок Товариства суми 28575 грн. ПДВ з держбюджету Ужгородською МДПІ було прийнято податкове повідомлення –рішення від 29.03.2007р. №3991/23-0/33142018/112  про сплату Товариством податкового зобов’язання з ПДВ на суму 28575 грн. податку та штрафних санкцій у сумі 14287,50 грн., застосованих на підставі п.п.17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

За наслідками розгляду скарг платника податків, які у цій частині рішеннями (про результати розгляду скарги) Ужгородської МДПІ від 11.06.07р. №8020/10/10 та ДПА у Закарпатській області від 23.08.07р. № 1668/10/25-055 залишені без задоволення, були прийняті податкові повідомлення- рішення від 12.06.2007р. №3991/23-0/33142018/112/1 та від 31.08.2007р. №3991/23-0/33142018/112/2 з підтвердження визначеної Товариству за результатами перевірки суми податкового зобов’язання до сплати.

За висновком органу державної податкової служби порушення порядку  відшкодування сум ПДВ полягало в тому, що сума даного податкового платежу у розмірі 28575 грн. не була безпосередньо сплачена позивачем по податкових накладних за жовтень 2005 року, як це передбачено п.п.7.2.2.”а” п.7.2. ст.7 Закону № 168/97-ВР, а за податкові періоди до жовтня 2005 року (листопад, грудень 2004 року).

Відповідно до положень Закону  №168/97-ВР бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (п. 1.8. ст. 1).

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити  податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (п. 1.7 ст. 1).

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.2.2. „а” п..7.2. ст. 7 Закону №168/97-ВР бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

З матеріалів акту перевірки судом встановлено, що різниця (відхилення) між даними платника податків та даними податкового органу по сумі, що підлягає відшкодуванню за листопад 2005 року склала 28575 грн.

Правомірність включення суми ПДВ у розмірі 28575 грн. до податкового кредиту контролюючим органом не оспорюється та  безпосередньо підтверджується висновками податкової перевірки, довідкою про підтвердження  сум бюджетного відшкодування ПДВ від 19.01.2006р. №16/15-02 та наявними у матеріалах справи доказами (податкові накладні, платіжні доручення про оплату вартості товарів (робіт, послуг), податкові декларації з ПДВ).

З урахуванням наведених вище фактичних обставин справи та положень Закону  №168/97-ВР позивач правомірно заявив до відшкодування у листопаді 2005 року суму 28575 грн. ПДВ, яка ним сплачена постачальникам у ціні придбання товарів у попередніх податкових періодах і раніше до відшкодування не заявлялась.

Що стосується заперечень органу державної податкової служби відносно несплати позивачем спірної суми ПДВ у жовтні 2005 року, то у розумінні п.п. 7.7.2.”а” п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР поняття „фактичної сплати суми податку у  попередньому податковому періоді” означає його сплату у минулому, тобто до звітного періоду, а не безпосередньо у періоді (місяці, кварталі), який передує звітному.

З урахуванням вищенаведеного податкові повідомлення –рішення Ужгородської МДПІ від 29.03.2007р. №3991/23-0/33142018/112, від 12.06.2007р. №3991/23-0/33142018/112/1 та від 31.08.2007р. №3991/23-0/33142018/112/2 про зменшення бюджетного відшкодування та визначення до сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 42862,50 грн. підлягають скасуванню, а позов –задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 7-9, 69, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Скасувати у повному обсязі податкові повідомлення –рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції від 29.03.2007р. №3991/23-0/33142018/112, від 12.06.2007р. №3991/23-0/33142018/112/1 та від 31.08.2007р. №3991/23-0/33142018/112/2 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ  за листопад 2005 року у сумі 28575 грн. та визначення до сплати податкового зобов’язання з ПДВ у сумі 42862,50 грн.( податок – 28575 грн., штрафні санкції –14287,50 грн.) Товариству з обмеженою відповідальністю „Індустрія деревообробки”     (м. Перечин, вул. Червоноармійська, 6 код 33142018).

3. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя                     С.Швед