ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.07.07р.

Справа № А21/59-07

За позовом  прокурора Криничанського району Дніпропетровської області в інтересах  держави  в особі  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Дніпропетровськ

до  відповідача українсько-німецького сільськогосподарського підприємстваз іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю „Мульті-Аграр Дніпро”, с.Кудашівка, Криничанський р-н, Дніпропетровська обл

про стягнення 1079 грн. 17коп

Суддя  Алмазова І.В.

Представники сторін:

від прокурора – Акопова Л.В., – ст. прокурор посвідч.№98 дійсно до 14.05.2009р.

від позивача – Петренко Н.В., – провідний спеціаліст, дов.№03-06/0395 від 17.04.2007р.

від відповідача – не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Криничанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Дніпропетровська звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1079 грн. 17коп. адміністративно-господарськи  санкцій, в обґрунтування позовних вимог посилається на визначення у Законі України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (надалі –Закон), нормативу робочих місць для обов’язкового працевлаштування на підприємстві інвалідів та у випадку, якщо їх кількість менша, ніж встановлений норматив, –обов’язок сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування  інваліда і не зайняте ним. Визначає, що на протязі 2006р. на підприємстві відповідача не працював 1 інвалід, що підтверджено звітом відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою №10–П1.

Відповідач відзив на позов не надав, до справи надіслав (факсом) лист №б/н, без дати, з проханням розглянути справу без присутності представника, з зазначенням що з заборгованістю в сумі 1079 грн. 17 коп. згоден.

Справа, згідно ст.128 КАС України, розглядається за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У відповідності зі звітом відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою №10-П1 (річна) за 2006рік середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства становила 12 осіб, з середньорічною заробітною платою штатного працівника 5158,33грн., кількість робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів згідно з ст.19 Закону складає одне місце, фактично за даними розділу І звіту на підприємстві відповідача у 2006 році не працювали інваліди, не зайнято інвалідами одне місце.

Відповідно ст. 18 Закону Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За ст.19 Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Таким чином, на підприємство законодавством з питань захищеності інвалідів в Україні покладено обов’язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, обов’язок надання інформації про наявність означених робочих місць.

Як йдеться з матеріалів справи, та з’ясовано у судовому засіданні, на протязі 2006 р. на підприємстві відповідача інваліди не працювали, заходи щодо їх працевлаштування згідно вимог законодавства України здійснені не були.

У відповідності зі ст.20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

У тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Сплату штрафних санкцій підприємства проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Беручи до уваги викладене, позовні вимоги доведені і враховуючи, що відповідачем здійснена часткова оплата, підлягають задоволенню у сумі 1 079 грн. 17коп.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 18,18-1, 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 162, 163 КАС України,  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

–          позов задовольнити;

–          стягнути з українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю „Мульті-Аграр Дніпро”,  с.Кудашівка, Криничанський р-н, Дніпропетровська обл., на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Дніпропетровськ,  1 079 грн. 17коп.–адміністративно-господарських  санкцій.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя

І.В. Алмазова