ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"09" серпня 2007 р.
Справа № 5/83-64А.

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Дочірнього підприємства «Арсенал СТ-6»ТзОВ «Арсенал СТ»

про стягнення 4760грн.27коп.

Суддя  Слупко В.Л.

Представники сторін:

від позивача: Дяченко С.І. –гол.спеціаліст (дор.№06/10д-12 від 12.06.2007р.), Чередніченко Н.Д. – гол.спеціаліст (дов.№06/10-25 від 06.08.2007р.)

від відповідача: Гаврилюк Д.М. –директор

В судовому засіданні 31.07.2007р. оголошувалась перерва до 09.08.2007р. для надання позивачем доказів на виконання ухвал суду від 27.06.2007р. та 16.07.2007р.

Суть спору: Позивач - Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі –відділення Фонду) просить стягнути з Дочірнього підприємства «Арсенал СТ-6»ТзОВ «Арсенал СТ»4760грн.27коп., в тому числі: 4660грн.87коп. адміністративно-господарських санкцій за непрацевлаштування в 2006 році 1-го інваліда згідно визначеного ст.19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” нормативу та 99грн.40коп. пені, нарахованої за порушення термінів сплати санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову частково заперечує, мотивуючи тим, що підприємство в липні, жовтні та грудні 2006 року зверталось до Луцького міського центру зайнятості із звітами форми №3-ПН про наявність вакансії для працевлаштування інваліда, однак вказана категорія працівників до ДП «Арсенал СТ-6»ТзОВ «Арсенал СТ»не направлялась, в зв’язку з чим просить зменшити суму адміністративно-господарських санкцій та пені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Статтею 19 Закону визначено норматив працевлаштування інвалідів для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання в розмірі 4% від загальної чисельності працюючих.

Відповідно до ст.20 Закону підприємства (об’єднання), установи і організації незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Як вбачається із звіту відповідача форми №10-П І наданого відділенню Фонду інвалідів, середньооблікова кількість штатних працівників у товаристві в 2006 році становила 23 особи, відповідно чисельність інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до 4% нормативу становить 1 особу.

Фактично у відповідача в 2006 році не було працевлаштовано жодного інваліда.

Враховуючи вищевикладене, вимога відділення Фонду про стягнення 4760грн.27коп., в тому числі: 4660грн.87коп. адміністративно-господарських санкцій (середня річна заробітна плата на підприємстві в 2006 році) та 99грн.40коп. пені, нарахованої відповідно до ч.2 ст.20 Закону за порушення термінів сплати санкцій, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, є правомірною. Разом з тим, оскільки відповідач згідно листа Луцького міського центру зайнятості №2452/05-06 від 02.08.2007р. в ІІ-му півріччі 2006 року подавав звіти форми №3-ПН про наявність вакансії для працевлаштування інваліда (звіти від 28.07.2006р., 28.10.2006р., 28.12.2006р.), але інваліди для працевлаштування не направлялись, суд вважає за можливе зменшити суму санкцій та пені і стягнути з ДП «Арсенал СТ-6»ТзОВ «Арсенал СТ»2380грн.14коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Дочірнього підприємства «Арсенал СТ-6»ТзОВ «Арсенал СТ»на користь Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 2380грн.14коп.

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                          В.Л.Слупко