ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.
№ 37/173-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Акціонерного товариства закритого типу “Ринок “Кутузівський”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 07.05.07

у справі
№ 37/173-06

господарського суду
Харківської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аракс”

до
Акціонерного товариства закритого типу “Ринок “Кутузівський”

за участю
Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області

про
зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників від:

позивача
не з'явилися, були належно повідомлені

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Аракс" звернулося до господарського суду з позовом  про зобов’язання відповідача - Акціонерне товариство закритого типу "Ринок Кутузівський", перемістити ряд з 20 торгівельних контейнерів, які встановлені впритул до капітальних споруд позивача і зазначені на наданому плані АТЗТ "Ринок Кутузівський" та розміщені на земельній ділянці площею 0,3651 га на території Циркунівської сільської Ради Харківського району Харківської області, що розташована на перехресті

вул. Героїв Праці та Академіка Павлова на відстань не менше 10 метрів від капітальних споруд  позивача.

Відповідач звернувся до господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства "Аракс", в якій просив суд зобов’язати позивача закласти дверні та інші прорізи в стінах будівель магазинів та ресторану, які розташовані впритул до торговельних контейнерів відповідача, які розміщені на земельній ділянці площею 0,3651 га (територія Циркунівської сільської Ради Харківського району Харківської області).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.07 (суддя Доленчук Д.О.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 07.05.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Бондаренко В.П., суддів Лакіза В.В., Токар М.В.), зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду на підставі ст. 60, п. 4, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач з ухвалою та постановою у справі не погодився, звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.07 та постанову Харківського апеляційного суду від 07.05.07 та прийняти зустрічний позов до розгляду. В касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, п. 29 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.99 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.93 за №50.

Перевіривши повноту встановлених судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаним з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заява (в тому числі, зустрічну позовну заяву) і додані до неї документи випадку, якщо заявником не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, або не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Судами встановлено, та не заперечується скаржником, що при зверненні із зустрічною позовною заявою, ним не було подано доказів сплати держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Таким чином, посилання відповідача на те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави  для застосування ч. 2 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованими. Тому місцевим господарським судом правомірно  повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву.

Доводи скаржника про те, що відповідно до вимог Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом №15 від 22.04.93 Головної державної податкової інспекції України (п.29), суд повинен був сам визначити розмір належного до сплати державного мита, не беруться до уваги колегією суддів Вищого господарського суду з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту вимог зустрічної позовної заяви (зобов’язати позивача знести будівлі та споруди, збудовані на земельній ділянці на перехресті вулиць Героїв Праці та Академіка Павлова у м. Харкові), зустрічний позов носить немайновий характер. В той же час, відповідно до підпункту “б” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, із позовних заяв немайнового характеру справляється держмито у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17грн.*5=85 грн.)

До того ж, скаржник не заперечує, що при зверненні із зустрічною позовною заявою ним не були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, між тим, даний вид платежу є фіксованим та не може визначатися судом в залежності від суми позову. Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №411 від 29.03.02, розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу для всіх позивачів складає 118,0 грн. Незважаючи на визначеність сум, належних до сплати, позивачем за зустрічним позовом не було сплачено держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, тому місцевим господарським судом правомірно було повернуто зустрічну позовну заяву на підставі п. 4 та п. 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

Враховуючи  викладене та  керуючись  ст.ст.  1115 , 1117, 1119 , 11111 Господарського  процесуального кодексу  України,  Вищий  господарський   суд  України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу “Ринок “Кутузівський” залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.05.07 у справі № 37/173-06 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко