ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2007 р.
№ 31/93-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Воліка І.М.,
Дунаєвської Н.Г.,

перевіривши  касаційну скаргу
Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк"

на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2007 року

у справі
№ 31/93-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Перше видавництво"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Експлерент"
Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк"

про
та за зустрічним позовом
до

про
стягнення 3 525 049,28 грн.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Експлерент"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Перше видавництво"
Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк"
визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Індустріально-експортний банк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою № 55/1142 від 02.08.2007 року на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2007 р. у справі № 31/93-07.

У резолютивній частині касаційної скарги оскаржувач просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2007 р. у справі № 31/93-07 повністю. Предметом позовних вимог у даній справі за первісним позовом є стягнення боргу, а за зустрічним позовом –визнання договору недійсним.

Згідно вимог ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 №7-93  (в редакції від 25.03.2005 року), розміри ставок державного мита із касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами становлять - 50 відсотків ставки, що підлягає  сплаті у разі  подання   заяви, для  розгляду  спору в першій інстанції, а із спорів  майнового  характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито сплачується в таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян і не  більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного  характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки заявником оскаржується рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2007 р. у справі № 31/93-07 в повному обсязі, то кожна  із  заявлених сторонами та розглянутих судом позовних вимог підлягає оплаті державним митом у встановленому розмірі.

Разом з тим, як вбачається із доданого до касаційної скарги платіжного доручення №2723975 від 31.07.2007 року, зазначені вимоги заявником не дотримані. Скаржник сплатив тільки 45 грн., тобто за вимогу немайнового характеру.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню. Після усунення зазначених недоліків скаржник має право повторно подати належно оформлену касаційну скаргу у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий                                                                      М.Михайлюк

Судді:                                                                               І. Волік

Н. Дунаєвська