СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

15 жовтня 2007 року
Справа № 2-11/9684-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: Дем'янова І.А., довіреність б/н від 09.10.2007,

відповідача: Остапук С.К., довіреність № 01-4/11 від 15.01.2007,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 10 серпня 2007 року по справі № 2-11/9684-2007А

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Революції, 61,Євпаторія,97416)

до           Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Євпаторія (вул. Революції, 46,Євпаторія,97416)

про спонукання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим звернулося до господарського суду з адміністративним позовом  про зобов’язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Євпаторія прийняти до відшкодування суму невідшкодованих затрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 20459,89 грн. шляхом включення до акту щомісячної звірки затрат по особистим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач повинен відшкодовувати йому витрати зі сплати пенсії по інвалідності  та у зв’язку з втратою годувальника, що призначені внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, але безпідставно від цього обов’язку ухиляється не включаючи їх до актів щомісячної звірки протягом липня-грудня 2006 року та січня-травня 2007 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 серпня 2007 року  у справі № 2-11/9684-2007А (суддя Цикуренко А.С.)  у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що обов’язок відповідача відшкодовувати витрати, пов’язані з виплатою позивачем пенсій,  виникає лише  у разі належного підтвердження права потерпілих на отримання пенсії, тобто з момент передачі йому особової справи.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову  скасувати, позов задовольнити, вважаючи постанову прийнятою при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи,  з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що  відповідач безпідставно ухиляється від обов’язку відшкодовувати позивачу витрати зі сплати пенсії по інвалідності та у зв’язку з втратою годувальника, що призначені внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, так як передача особових пенсійних справ діючим законодавством не передбачена.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказує на законність та обґрунтованість судового рішення і неспроможність доводів апеляційної скарги, тому що документами, які підтверджують право на страхові виплати, можуть бути не лише пенсійні чи інші справи, а і довідки МСЕК, але позивач їх не надав.

У судовому засіданні  представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача доводи заперечення.

Розглянувши справу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного  судочинства України, вислухав представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи і не спроможується сторонами, за період з липня-грудня 2006 року, січня-травня 2007 року Управлінням пенсійного фонду України в м. Євпаторії були сплачені пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань та пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 20.459,89 грн.

Відповідно до вимог Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”  Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Євпаторія повинно відшкодовувати вказані вище витрати Управлінню Пенсійного фонду України в місті Євпаторії, у зв’язку з чим повинно підписувати акти щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, якім призначені пенсії, але цього не робить, що стало підставою для звернення до суду.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність зобов’язання відповідача відшкодовувати позивачу  витрати у зв’язку зі сплатою позивачем пенсій по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, так як у відповідача не виник обов’язок щодо сплати страхових виплат потерпілим у зв’язку з відсутність доказів, підтверджуючих право потерпілих на такі виплати.

Дійсно, згідно з підпунктами „г” і „д” пункту 1 статті 21 „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року) у разі настання   страхового випадку  Фонд   соціального страхування  від  нещасних  випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно  та  в  повному  обсязі  відшкодовувати   шкоду, заподіяну  працівникові  внаслідок  ушкодження його здоров'я або в разі його смерті,  виплачуючи йому або особам,  які перебували  на його утриманні пенсію  по  інвалідності  внаслідок  нещасного  випадку на виробництві або професійного захворювання та    пенсію  у  зв'язку  з  втратою  годувальника,  який  помер внаслідок   нещасного  випадку  на  виробництві  або  професійного захворювання.

Але, відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22 лютого 2001 року № 2272 такий обов’язок  виникає з часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право  потерпілих на страхові виплати та соціальні послуги. Потерпіли, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його  страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відвідні розрахунки.

16 травня 2003 року Міністерством юстиції України була зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року № 5-4/4, якою був затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних  з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, яких помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який визначив механізм відшкодування на централізованому рівні між Фондами витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій.

Відповідно до пунктів 5-7 Порядку органи Пенсійного фонду України щомісячно проводять з  відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особовим справам потерпілих, про що складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню. На підставі цього акту узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій, на підставі якої Фонд соціального страхування від нещасних випадків перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду України.

Пунктом 3 Постанови передбачено, що Пенсійних фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків  при відшкодуванні витрат, пов’язаних з виплатою пенсій, здійсненних з 1 квітня 2001 року але до введення в дію Порядку, повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні.

Апеляційна інстанція вважає, що відповідач не мав можливості узгодити надані позивачем розрахунки витрат, пов’язаних з виплатою пенсій, тому що не має документів, підтверджуючих право потерпілих на  ці виплати. Позивач доказів їх надання відповідачу не надав.

Враховуючи  викладене, апеляційна інстанція вважає, що постанова судом першої інстанції прийнято при правильному застосуванні норм матеріального права, повному з’ясуванні  обставин, що мають значення для справи, інших підстав для скасування (зміни) судового рішення також не  має.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,  статтями 206, 254   Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 серпня 2007 року у справі № 2-11/9684-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Л. Котлярова

Судді                                                                      І.В. Антонова

М.І. Ткаченко