ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"31" жовтня 2007 р.
Справа №  16/381

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянув у відкритому судовому засіданні при секретарі судового засідання Котенко В.О. 31.10.2007 року о 10:30 год. адміністративну справу №16/381

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі, смт. Вільшанка Кіровоградської області

до відповідача: комунального агролісогосподарського підприємства "Агроліс", смт. Вільшанка Кіровоградської області

про стягнення 2 037,08 грн.

Представники сторін:

від позивача - Драганова Н.О., довіреність № 125/07-28  від 02.01.07;

від відповідача - участі не брав, про час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений.

Управлінням Пенсійного фонду України в Вільшанському районі подано до господарського суду адміністративний позов № 972/07-28 від 09.10.2007 року про стягнення з комунального агролісогосподарського підприємства "Агроліс"  заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2037,08 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечення на позов не подав, хоча належним чином сповіщений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку про вручення поштового відправлення №2263308 від 15.10.2007 р. (а.с. 27).

Натомість, 25.10.2007 року на адресу господарського суду надійшов лист комунального агролісогосподарського підприємства "Агроліс" № 49 від 24.10.2007 року, відповідно до якого відповідач повідомляє що відсутність фінансування підприємства з усіх рівнів бюджету позбавляє можливості сплачувати платежі до бюджету, у тому числі і до Пенсійного фонду.

Приймаючи до уваги граничні строки розгляду справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі по тексту - Закон).

За вимогами частини 3 статті 18 вказаного Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України.

Платниками страхових внесків згідно зі статтею 14 та 15 Закону є страхувальники-роботодавці, які набувають статусу платників страхових внесків з дня їх взяття на облік територіальним органом  Пенсійного фонду.

Органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, є Пенсійний фонд, який, при цьому, є центральним органом виконавчої влади, що слідує з Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. №121.

Виконавчими органами правління Пенсійного фонду є  виконавча дирекція та підвідомчі їй територіальні органи, які, зокрема, уповноважені стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків (ст.63, 64 Закону). З урахуванням частини 12 Прикінцевих  Положень Закону України №1058-ІV функції виконавчої дирекції та її територіальних  органів протягом п'яти років з дня набрання  чинності цим Законом виконують відповідно  Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

Розміри страхових внесків встановлюються за ставками, визначеними Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 р. за № 442/6730 з наступними змінами, управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі є органом Фонду із статусом юридичної особи, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (далі - Закон-1058) страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Статтею 1 Закону визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на  соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

На підставі ст.ст. 18, 19, 20, п.п.1 п. 8 Розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник відраховує і у встановлений граничний термін перераховує страхові внески від об'єкту оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників, за ставкою 31,8% суми фактичних витрат на оплату праці та 1-5% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно пунктів 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески  підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Комунальне агролісогосподарське підприємство "Агроліс" зареєстровано в Управлінні  Пенсійного фонду України, а тому є платником страхових внесків згідно із Законом.

Як вбачається з обґрунтованого розрахунку заборгованості, розрахунку сум страхових внесків та підтверджується даними карток особового рахунку платника страхових внесків, за відповідачем присутня заборгованість по страховим внескам, що  підлягали сплаті за період 3 20 червня 2007 року по 20 вересня 2007 року у сумі 2037, 08 грн. (а.с. 21, 11-12, 15-16,  8-10).

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого Правлінням ПФУ 19.12.2003 р. №21-1,  якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу  про сплату боргу (пункт 8.2.).  Страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми (пункт 8.4.).  У разі незгоди з розрахунком суми вимог страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження має право на оскарження в судовому порядку (пункт 8.5.).  Якщо страхувальник, який одержав вимогу, не сплатив зазначену у вимозі суму,  або  не узгодив і не оскаржив вимогу, або узгодив і не сплатив, орган Пенсійного фонду  може звернутися до органів державної виконавчої служби для стягнення у встановленому законом порядку (пункт 8.8.). У зазначених випадках  орган Пенсійного фонду має право також звернутися  до суду з відповідним позовом (частина 3 статті 106 Закону).

З урахуванням викладених вимог,  позивачем на заявлену до стягнення суму недоїмки сформовано вимоги № Ю-101 від 06.08.2007 року на суму 763, 96 грн., № Ю-101 від 07.09.2007 року на суму 597,50 грн.  та № Ю-101 від 02.10.2007 року на суму 675,62 грн. грн., які отримані відповідачем відповідно 09.08.2007 року, 10.09.2007 року та 04.10.2007 року, що підтверджується повідомленнями про вручення (а.с.13-14, 17-18, 19-20).

За повідомленням позивача, до органів ДВС для виконання була направлена вимога  № Ю-101 від 07.09.2007 року, але у зв'язку з подачею позову до господарського суду була відкликана (а.с. 36). Інші  вимоги до Державної виконавчої служби на виконання не передавались (а.с. 36).

Згідно з частинами 2, 3 статті 106 Закону суми страхових внесків, які своєчасно несплачені страхувальником,  вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка), з позовом про стягнення яких орган Пенсійного фонду  має право звернутися до суду.

Враховуючи викладене та з огляду на відсутність в матеріалах справи  доказів сплати відповідачем заборгованості по страховим внескам позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ч. 4 ст. 94,  ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. ст. 254, 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального агролісогосподарського підприємства "Агроліс" (26600, Кіровоградська область, Вільшанський район, смт. Вільшанка, вул. Леніна, 19, р/р в Голованівському відділенні державного ощадного банку України, МФО 323992, ідентифікаційний код 34200232) на користь управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі (26600, Кіровоградська область, смт. Вільшанка, вул. Миру, 62, р/р 47 Банк КОУ ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 323475, ідентифікаційний код 20650007)  -   заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  в сумі  2037, 08 грн.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

Л. С. Коротченко