КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2007                                                                                           № 30/540

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Гайфутдінов О.Р., дов. № 1-218 від 22.09.2006р.

відповідача  :                            Владіміров О.В., дов. № 01-14573/29 від 18.12.2006р.

третьої особи:                           не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.03.2007

у справі № 30/540

за позовом                               ВАТ "Харцизький трубний завод"

до                                                   Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи

третя особа відповідача           Спільне Українсько-Американське підприємство "Ірен"

про                                                  стягнення 2995791,42 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 30/540 від 29.03.2007р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на користь Відкритого акціонерного товариства “Харцизький трубний завод” 2995791,42 грн. збитків, 1700 грн. Державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва у справі від 29.03.2007р. у справі № 30/540 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимогах повністю.

Відкрите акціонерне товариство “Харцизький трубний завод” надало заперечення на апеляційну скаргу, в якому вважає, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва у справі від 29.03.2007р. у справі № 30/540 без змін.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Судом встановлено, що 11.06.97р. між Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (замовник) та Відкритим акціонерним товариством „Харцизький трубний завод" (інвестор), а також Спільним українсько-американським підприємством „Ірен" було укладено Договір № 46/97 про інвестування засобів на будівництво житла МНС для військовослужбовців та членів їх сімей (надалі - Договір).

У відповідності до п. п. 2.1.1, 3.2.3 Договору та п. 1 Додатку № 1 до Договору позивачем було здійснено інвестування будівництва шляхом передачі цінних паперів відповідачу векселів, емітованих третьою особою на загальну суму 50 000 000,00 грн.

Факт передачі векселів відповідачу підтверджений актом приймання-передачі векселів від третьої особи позивачу від 18.06.97р. та актом приймання - передачі векселів від позивача до відповідача від 18.06.97р.

Зазначені векселя на загальну суму 50 000 000,00 грн. були отримані відповідачем від позивача на умовах використання їх для фінансування будівництва та придбання житла для військовослужбовців та їх сімей.

Відповідно п. 2.2 п.п. 2.2.1 та п.п. 2.2.2 Договору замовник приймає на себе наступні зобов’язання: протягом 3-х днів після внесення інвестиції Інвестором замовнику надати інвестору довідку про отримання замовником інвестиції, для пред’явлення в податкову інспекцію за місцем реєстрації Інвестора. Замовник передає виконавцю будівництва довідку, встановлено зразка, для повернення податку на додану вартість.

Відповідачем було видано довідки про надання інвестицій на будівництво житлового будинку № 34 на суму 10 000 000,00 грн. та № 35 на суму 40 000 000,00 грн.

За домовленістю між сторонами Договору, відповідач своїм листом № 18-15/511 від 22.12.98р. повернув позивачу векселі на загальну суму 40 000 000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі векселів від 31.12.98р.

Також, відповідачем у відповідності до акту прийому передачі векселів від 31.12.98р. було повернуто позивачу векселів на суму 2 000 000,00 грн.

У відповідності до довідки № 34/1-248 за травень 1999 року та довідки № 263/277-34/2 за грудень 1999 року векселі було частково погашено на суму 4 603 046,44 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем залишилась непогашеною сума інвестицій в розмірі 2995791,42 грн., на яку Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не було надано Відкритому акціонерному товариству „Харцизький трубний завод" довідку про цільове використання коштів, отриманих на будівництво житлових будинків. А тому, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем та третьою особою своїх зобов'язань за Договором № 46/97 від 11.06.97р. позивач поніс витрати (збитки) на здійснення інвестицій, та не зміг скористатися пільгою, встановленою п. 22.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" та п.п. 7, 12 Методології визначення цін і процедури зменшення податкових зобов'язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і поряд використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, в зв'язку з чим, сума в розмірі 2995791,42 грн. була включена позивачем до Декларації про прибуток за перший квартал 2002 року та сплачена до бюджету.

Відповідно до п. 7 Методології визначення цін і процедури зменшення податкових зобов'язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і порядок використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.98. № 568 (надалі - Методологія), податкове зобов'язання інвестора зменшується на суму вартості активів, переданих замовнику.

Згідно п. 12 Методології, податкові зобов'язання інвесторів щодо податку на прибуток підприємств зменшуються на суму інвестицій, внесених (переданих) у вигляді коштів, векселів та активів за інвестиційними угодами, які відповідають вимогам пункту 22.3 Закону, на період до завершення, але не пізніше ніж до 1 січня 2002 р., будівництва об'єктів житла, розпочатого до 1 липня 1997 року. У разі передачі замовнику векселя податкові зобов'язання стосовно податку на прибуток підприємства-інвестора зменшуються згідно з інвестиційною угодою у звітному податковому періоді лише за умови фактичного погашення векселя.

Відповідно до п. 13 зазначеної Методології, однією з підстав для зарахування суми інвестицій у зменшення податкового зобов'язання інвестора - платника податку на прибуток є довідки про надання інвестицій та цільове використання коштів на спорудження житлових будинків.

У відповідності до п. 17 Методології, замовники видають інвесторам довідки про фактично здійснені інвестиції (додатки 1 і 2) для подання їх до органів державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листом № 3.12/178 від 04.12.01р. „Про погашення векселів, наданих на будівництво житла військових", відповідно до якого просив відповідача надати йому зазначену вище довідку.

Відповідач відмовив ВАТ „Харцизький трубний завод" у видачі довідки на непогашену по векселям суму, що підтверджується листом № 02-12209/162 від 10.12.01р.

Крім того, позивачем було пред'явлено претензію відповідачу № 1-4-3-22/В від 18.06.02р., відповідно до якої ВАТ „Харцизький трубний завод" просило відшкодувати йому суму понесених ним збитків в розмірі 2995791,41 грн. Претензію було залишено без задоволення.

Згідно ст. 161 Цивільного кодексу України, який на час дії Договору регламентував взаємовідношення сторін, встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.2.2.5 Договору, відповідач повинен був укласти з третьою особою договір підряду на проектування та капітальне будівництво, та сприяти його виконанню.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов Договору не виконав свої зобов'язання в повному обсязі, третя особа не здійснила будівництва житла для військовослужбовців, а відповідач не надав позивачу довідку на суму 2 995 791,42 грн. на цільове використання коштів, отриманих на будівництво житлових будинків.

Відповідно до п. 22.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.94 № 334/94-ВР у редакції 2001 року, кошти, спрямовані платником податку на будівництво та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей, які мають право на отримання житла відповідно до законодавства України, за укладеними до 1 липня 1997 року угодами про інвестування будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей, по яких на 1 липня 1997 року проведені фактичні витрати, враховуються у зменшення податкового зобов'язання такого платника податку у сумі, що не перевищує розмір податкового зобов'язання, нарахованого протягом звітного (податкового) періоду, в якому здійснювалося таке інвестування, протягом терміну завершення будівництва об'єктів житла, розпочатих до 1 липня 1997 року, але не пізніше терміну, встановленого абзацом першим цього пункту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в результаті неналежного виконання відповідачем та третьою особою своїх зобов'язань за Договором № 46/97 від 11.06.97р. позивачем було понесено збитки так як він не зміг скористатися пільгою, встановленою п. 22.3 ст. 22 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" та п. п. 7, 12 Методології визначення цін і процедури зменшення податкових зобов'язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і порядок використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, в зв'язку з чим, сума в розмірі 2 995 791,42 грн. була включена позивачем до Декларації про прибуток за перший квартал 2002 року та сплачена до бюджету.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу УРСР, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником. Таким чином, сума в розмірі 2 995 791,42 грн. є збитками позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 29.03.2007 року у справі № 30/540 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 29.03.2007 року у справі № 30/540 без змін.

Матеріали справи № 30/540 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді