ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "03" вересня 2007 р.                                                       по справі  № 2/70-92

за позовом Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

до Відкритого акціонерного товариства "Луцький райагропостач"

про визнання недійсною угоди від 03.03.2003 р.

Суддя Черняк Л. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Мазурок А. І. - заступник голови (довіреність  у справі), Лук'янов Н. Л. - спеціаліст з правових питань (довіреність  у справі)

від відповідача: Черненко О. С. – радник голови (довіреність  у справі), Салецька Л. Ф. - голова правління

Відповідно до  ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 28.09.2007 р. оголошено  вступну та резолютивну  частину  рішення.

СУТЬ СПОРУ: позивач - державна інноваційна компанія в особі Рівненського регвідділення (надалі регвідділення) просить суд визнати недійсною угоду від 03.03.2003 року, укладену між ВАТ "Луцький райагропостач" в особі голови правління Кравчука Миколи Миколайовича та Волинським регвідділенням державної інноваційної компанії в особі голови регвідділення Кундика Федора Уляновича про розірвання договору застави майна від 20.07.2001 року.

Позовні вимоги обгрунтовані таким.

Порядок підготовки укладення і підписання угод від імені позивача посадовими особами відділення встановлюється головою правління позивача.

На дату підписання оскаржуваної угоди про розірвання договору застави головою правління позивача (на той час цю посаду обіймав Рижов В.Л.) було видано довіреність від 01.03.2003р. №448 на ім’я Кундика Федора Ульяновича, який підписав оскаржувану угоду про розірвання договору застави, де передбачено вичерпний перелік повноважень вказаної особи. Згода на укладення оскаржуваної угоди про розірвання договору застави не надавалася та й не могла надаватись, оскільки договір застави був укладений в забезпечення виконання зобов’язань за інноваційним договором, розірвання договору застави позбавило б відповідного забезпечення, що суперечило в тому числі внутрішнім нормативним документам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.645 ЦК України угода про розірвання договору застави від 03.03.2003р. мала бути нотаріально посвідчена, оскільки договір застави було посвідчено нотаріально. Закріплені положення в оскаржуваній угоді не відповідають реальним обставинам, голова відділення позивача перевищив надані йому повноваження.

Відповідач - ВАТ "Луцький райагропостач" (надалі товариство) проти позову заперечив, обґрунтовуючи таким.

Для досягнення статутних цілей відділення Позивача має право укладати відповідно до встановленого порядку договори та інші угоди ввід імені Позивача (п.4.1.3 Положення). Підписує такі договори, відповідно до п.6.4 Положення, голова Відділення Позивача в межах наданих йому повноважень.

Згідно із статтею 62 Цивільного кодексу УРСР угода, укладена однією собою (представником) від імені другої особи (яку представляють) в силу повноваження, що грунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки особи, яку представляють. Статтею 63 Цивільного кодексу передбачено, що угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди, або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Листом Волинського регіонального відділення Української державної інноваційної компанії №54/1 від 03.03.2003 року приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Ходачинську Н.І. було повідомлено про припинення договору застави майна від 20.07.2001 року. Лист підписано головою Волинського регіонального відділення Української державної інноваційної компанії Кундиком Федором Уляновичем та зареєстровано в нотаріуса за №31/2-34 від 11.03.2003 року. У відповідності до цього було знято заборону об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (Повідомлення №20/2-34 від 11.03.2003 року). Таким чином Позивачем було схвалено оспорювану угоду, що робить Угоду про розірвання Договору застави від 03.03.2003 року дійсною з моменту її укладання.

Твердження Позивача щодо необхідності додержання нотаріального посвідчення спірної угоди не є підставою для визнання її недійсною, оскільки норма закону на яку посилається позивач вступила в дію лише з 01.01.2004 року.

Із  досліджених  матеріалів  справи,  пояснень представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

Третього липня 1998р. Волинським регвідділенням державного інноваційного фонду України (інвестор) та фірмою "Авгур", з метою реалізації інноваційного проекту : "впровадження технології виробництва сучасних теплоізоляційних матеріалів (проекту).

Загальна вартість проекту становить 2160000грн. (а.с. 6).

Двадцятого липня 2001 року між Волинським регвідділенням (заставодержатель) та товариством "Луцький райагропостач" (заставодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір застави. Цією заставою забезпечується зобов’язання, що випливає з інноваційного договору №1/98 від 03.07.1998 року та угоди про зміни і доповнення до даного договору від 22.06.1999р., додаткової угоди №1 до договору 31/98, від 01.08.2000р., за умови яких "заставодержатель" надав кредитні кошти товариству фірма "Авгур" в сумі 2100000грн. з метою виконання інноваційного проекту "Впровадження технології виробництва сучасних теплоізоляційних матеріалів", майновим поручителем по зобов’язаннях якого виступає "заставодавець".

В забезпечення своєчасного повернення  зазначеної суми грошей "заставодавець" заставляє комплекс будівель та споруд, а саме : адміністративно-складське приміщення з металевою огорожею та площадкою Б-2 пл.1308,9кв.м, склад господарських товарів В-1 пл.597.1 кв.м, склад металевий (модуль) , Г-1 пл.525,8кв.м, знаходиться в с.Гірка Полонка по вул. Горохівській,2"В" Луцького району.

Балансова вартість майна, що заставляється становить 1200668грн. згідно довідки виданої ВАТ "Луцький райагропостач" від 19.07.2001р. №151. Відповідно до п.9 договору застави право звернення стягнення на заставлене майно виникає, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, останнє не буде виконане. Строк дії договору - до повного виконання умови інноваційного договору. У разі продовження строку інноваційного договору, цей договір застави рахується продовженим до повного виконання умов інноваційного договору (а.с. 11).

Між заставодавцем - ВАТ "Луцький рйаагропостач" та заставодержателем - регвідділення інноваційної компанії 3 березня було укладено угоду про розірвання договору застави майна від 20.07.2001р. (а.с. 21).

В пункті 1,2 договору зазначено основною умовою укладення договору застави майна від 20.07.2001р., що була попередньо узгоджена сторонами, було надання заставодержателем ТзОВ фірма "Авгур", після підписання 20.07.2001р. договору застави майна між заставодавцем та заставодержателем, кредитних коштів в сумі 500000грн. За період з 20.07.2001р. по 01.03.2003р. заставодержатель  не надав фірмі "Авгур" кредитних коштів в сумі 500000грн. (а.с. 21).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" від 02.10.1992р. №2654-ХІІ (з послідуючими змінами та доповненнями) застава - це спосіб забезпечення зобов’язань, якщо інше не встановлено Законом.

У договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода ( ч.1 ст.12 зазначеного Закону).

Приписами ст.28 Закону "Про заставу" передбачено підстави припинення застави, а саме :

- з припиненням забезпеченого заставою зобов’язання ;

- в разі загибелі заставленого майна ;

- в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно;

- в разі примусового продажу заставленого майна;

- при закінчення терміну дії права, що складає предмет застави ;

- в інших випадках припинення зобов’язань, установлених Законом.

А також можливе припинення застави, шляхом внесення грошей у депозит - у разі відмови кредитора прийняти виконання забезпеченою заставою грошової вимоги відповідна сума вноситься заставодавцем у депозит державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса. Якщо внесена в депозит сума повністю покриває борг, застава припиняється ( ст.29 закону "Про заставу".)

Таким чином, в перелік норм спеціального Закону - Закону "Про заставу" не входить такий спосіб припинення застави, як укладення угоди про розірвання договору застави.

А доводи відповідача з даного питання документально не обгрунтовані, не базуються на законодавстві , що регулює дані правовідносини і спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до ст.48 ЦК Української РСР, що діяв на момент укладення оскаржуваної угоди, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Довіреністю від 01.03.2003 р. Українською державною інноваційною компанією надано голові Волинського регіонального відділення Кундику Федору Ульяновичу такі повноваження:

-          укладати та підписувати господарські договори тільки з дозволу керівництва Компанії;

-          укладати та підписувати заяви, претензії, позови;

-          вести справи з питань, що стосуються діяльності регіонального відділення в усіх судових установах, господарських судах з усіма правами, що надані законом позивачеві, відповідачеві, третій особі, в тому числі визнання позову, оскарження рішення суду, подачі виконавчого листа або наказу до стягнення, одержання присудженого майна або грошей, крім процесуальних дій, стосовно яких ст. 115 Цивільно-процесуального кодексу України вимагає спеціального обумовлення;

-          вести в судах та інших установах справи з питань, що стосуються діяльності регіонального відділення з усіма правами, що надані кредитору Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

-          вести справи в органах нотаріату України з правом підпису, а також подавати заяви та документи до органів нотаріату; вести справи в усіх установах, підприємствах і організаціях, незалежно від форм їх власності, одержувати документи та виконувати інші дії, пов'язані з цим дорученням;

-          представляти інтереси Української державної інноваційної компанії з питань, що стосуються діяльності регіонального відділення.

Отже, Кундик Ф. У. як голова регвідділення не мав законних повноважень на підписання угоди про розірвання договору застави майна.

Керуючись ст. 49, ст. ст. 82–85 ГПК України, ст. ст. 48 Цивільного кодексу УРСР, господарський суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Угоду від 03.03.2003 року, укладену між ВАТ "Луцький райагропостач" та Волинським регвідділенням Української державної інноваційної компанії про розірвання договору застави майна від 20.07.2001 року – визнати недійсною.

Суддя                                                                                          Л. О. Черняк

Дата підписання повного тексту рішення 10.09.2007 р.

Суддя