ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"08" серпня 2007 р.

09:58

Справа №  6/516/06

08.08.2007 р. 09 год. 58 хв. м.
Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський
суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко
О.О.

за позовом

Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24.

до відповідача

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Миколаїв,АДРЕСА_1.

про

стягнення за рахунок активів
податкової заборгованості у сумі 2337,50 грн.

Суддя   Ткаченко
О.В.

Представники:

Від позивача

Чаричанський П.О., довіреність
від 02.02.07. № 2969/9/10-011.

Від відповідача

Представник не з'явився.

Предмет спору:  Позивач звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення за рахунок активів відповідача податкової
заборгованості  у сумі 2337,50 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, -

встановив

Відповідач, зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа  виконкомом Миколаївської міської ради, про що
свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію від 10.04.2002 року.

На підставі проведеної працівниками
позивача  перевірки господарської одиниці
-магазину, що розташований за адресою : м. Миколаїв, АДРЕСА_2 та належить
відповідачу, був прийнятий акт перевірки № НОМЕР_1 щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, відповідно до якого встановлено порушення, а саме:

-          не роздрукування та невидача
відповідного розрахункового документу при проведенні розрахункової операції на
суму 50,00 грн.;

-          незабезпечення відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка зазначена в денному
звіті РРО, сума розбіжності склала 310,5 грн.;

-          невикористання режиму попереднього
програмування РРО по найменуванню товару при проведенні розрахункових операцій;

-          незабезпечення щоденного друкування
на РРО та зберігання в Коро фіскальних звітних чеків;

-          порушено порядок використання
торгового патенту.

чим порушено п. 1, 2, 9, 13 ст. 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, ч. 1 ст. 7 Закону України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

За результатами перевірки позивачем
прийнято рішення НОМЕР_2, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію в
розмірі 110,00 грн., НОМЕР_3, згідно якого до відповідача застосовано штрафну
санкцію в сумі 2227,50 грн.

Не погоджуючись з висновками
податкової інспекції відповідач звернувся до господарського суду Миколаївської
області з позовом про скасування рішення НОМЕР_3 в частині застосування
штрафних санкцій в сумі 340,00 грн. та 1035,00 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2006 року
провадження у справі № 6/516/06 було зупинено до вирішення по суті спору щодо
скасування рішення НОМЕР_3 в частині застосування штрафних санкцій в сумі
340,00 грн. та 1035,00 грн.

Постановою суду від 26.02.2007 року
у справі № 6/593/06 за позовом СПД - фізичної особи ОСОБА_1. до ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва в позов задоволено частково, рішення НОМЕР_3
скасовано в частині визначення штрафних санкцій в сумі 1035,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 15.05.2007 року у справі № 6/593/06 постанову
господарського суду Миколаївської області від 26.02.2007 року скасовано, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою суду від 19.07.2007 року
провадження у справі № 6/516/06 поновлено.

Таким чином, станом на день
розгляду справи у відповідача існує заборгованість перед бюджетом зі сплати
штрафних санкцій в загальному розмірі 2337,50 грн.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.

Відповідно до ст. 3 Закону України
від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5
ст. 254 КАС України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94,
161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні
вимоги задовольнити.

2.          Стягнути за
рахунок активів з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
м. Миколаїв,АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_4 на користь Державного бюджету на р/р
0006, банк: УДК у Миколаївській області, МФО 826013) заборгованість
зі сплати штрафних санкцій в сумі 2337,50 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко