ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24.09.07                                                                                           Справа  № 5/2629-28/320А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова (далі –ДПІ) від 16.03.2007 р. № 6016/9/10

на постанову господарського суду Львівської області від 20.02.2007 року

у справі № 5/2629-28/320А

за позовом ДПІ у Франківському районі м.Львова

до відповідача 1: корпорації «Укрнерудпром», м.Львів

до відповідача 2: приватного підприємства «Сана-К», м.Київ

про визнання недійсною угоди

за участю представників сторін:

від скаржника –Блашко І.М., Кармелюк Т.Б. –предст.

від відповідача-1,2 –не з’явились

Права і обов’язки сторін, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, присутнім в судовому засіданні представникам скаржника роз’яснено.

Постановою господарського суду Львівської області від 20.02.2007 р. у справі № 5/2629-28/320А (суддя Морозюк А.Я.) відмовлено в задоволенні позову ДПІ у Франківському районі м.Львова про визнання недійсною усної угоди, укладеної між корпорацією «Укрнерудпром»та приватним підприємством «Сана-К»(далі –ПП) на загальну суму 3 943 200 грн. та застосуванні наслідків визнання угоди недійсною. Дана постанова суду мотивована тим, що податковим органом не доведено, що спірна угода укладена з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Позивач у справі –ДПІ у Франківському районі м.Львова, подав апеляційну скаргу на згадану постанову  господарського суду, оскільки, на його думку,  дана постанова прийнята з неправильним застосуванням норм права. Зокрема, вважає скаржник, господарським судом, в порушення ст.ст. 69,70 КАС України, не враховано, що згідно листа ДПІ у Шевченківському районі м.Києва ПП «Сана-К»не звітується з моменту реєстрації, а саме з 25.01.1999 р. На думку скаржника, оскільки сума ПДВ ПП «Сана-К»у складі податкових зобов’язань не відображена, до бюджету не сплачена, неправомірним є включення відповідачем-1 сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Відповідач-1 вимоги скаржника заперечив усними поясненнями в судових засіданнях.

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи судовою колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної ДПІ у Франківському районі м.Львова комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства корпорацією «Укрнерудпром»за період з 01.01.2001р. по 30.06.2003р., 29.12.2003 р. складено акт за № 290/23-2/239/30163522.

Згідно акту прийому-передачі майна б/н від 26.04.2001 р. ПП «Сана-К»передало, а корпорація «Укрнерудпром»прийняла з капітального ремонту двигун НК-12 СТ № 89202СТО35, вартість ремонтних робіт склала 1 434 000 грн. (в т.ч. ПДВ 239 000 грн.), згідно акту прийому-передачі майна б/н від 04.05.2001 р. ПП «Сана-К»передало, а корпорація «Укрнерудпром»прийняло з капітального ремонту два двигуни НК-12СТ № 92402СТ083 з модулем вільної турбіни № 92 NO 98 СТ та НК 12-СТ № 84202 СТ 052, загальна вартість ремонтних робіт склала 2 509 200 грн. (в т.ч. ПДВ 418 200 грн.) за результатами проведених операцій ПП «Сана-К»виписало податкові накладні № 5 від 26.04.2001 р. на суму 1 434 000 грн. (в т.ч. ПДВ –239 000 грн.) № 4 від 04.05.2001 р. на суму 2 509 200 грн. (в т.ч. ПДВ –418 200 грн.).

Згідно листа ДПІ у Шевченківському районі м.Києва, ПП «Сана-К»() з моменту реєстрації звітність не подавало, рішенням господарського суду м.Києва № 36/548 від 06.11.2002 р. скасовано державну реєстрацію підприємства.

Податковий орган просить визнати недійсною усну угоду, укладення якої підтверджується податковими накладними № 5 від 26.04.2001 р. та № 4 від 04.05.2001 р. на загальну суму 3 943 200 грн. та застосувати наслідки визнання угод недійсними при наявності умислу в обох сторін, оскільки, на його думку, неправомірним є включення корпорацією «Укрнерудпром»до податкового кредиту ПДВ, який не був сплачений ПП «Сана-К»до бюджету.

Заслухавши пояснення представників скаржника, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам та матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК, який набрав чинності з 01.01.2004, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави й суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Санкції, встановлені ч. 1 ст. 208 цього Кодексу, не можуть застосовуватися за сам факт несплати податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією із сторін договору. За таких обставин правопорушенням є несплата податків, а не вчинення правочину. Для застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 208 Кодексу, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, такої як вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків.

Контролюючий орган, відповідно до пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4,  ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" зобов'язаний самостійно визначати суму податкового зобов'язання платника податків в разі, якщо платник податків не подає у встановлені строки декларацію.

Ухилення однією із сторін від сплати податків після здійснення угоди відповідно до діючого законодавства України, не може бути підставою для визнання угоди недійсною, а тягне за собою адміністративну та кримінальну відповідальність посадових осіб суб'єкта підприємницької діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було виконано умови договору, про що свідчать первинні бухгалтерські документи, долучені до матеріалів справи.            Слід зазначити також, що на момент здійснення господарських операцій  відповідачі були належним чином зареєстровані як  платники податку на додану вартість.

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, не дозволяється включення до податкового кредиту, будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів у оплату вартості таких робіт (послуг) (редакція до 25 березня 2005 року).

Оскільки  позивачем, на підтвердження  правомірності формування податкового кредиту з  податку на додану вартість, були надані податкові накладні, які не мали недоліків та порядок заповнення яких відповідав встановленому чинним законодавством,  помилковим є висновок  податкового органу  про непідтвердження позивачем права на податковий кредит.  Крім цього, з матеріалів справи не вбачається, що спірна усна угода містить зобов'язання сторін щодо сплати податків, тому несплата податків ПП „Сана-К ", у даному випадку, не може тягнути за собою недійсності такої угоди.

Слід зазначити, що пунктом 1.3 Оглядового листа Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів про визнання угод недійсними" № 01-8/481 від 20.04.2001р. передбачено, що порушення сторонами договору законодавства про податки не є підставою для визнання  такого договору недійсним.

Як вірно зазначено судом першої інстанції,  чинним законодавством України не передбачено обов'язку покупця, а, також, не надано йому право перевіряти достовірність даних, які вказуються продавцем в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов'язкових платежах. Це ж стосується і перевірки покупцем намірів продавця щодо сплати ним державі податків. Згідно з ст.19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 1.3 Оглядового листа Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів про визнання угод недійсними" № 01-8/481 від 20.04.2001р. передбачено, що порушення сторонами договору законодавства про податки не є підставою для визнання його недійсним.

З огляду на викладене, податковим органом не доведено ні суду першої, ні апеляційної інстанцій, що спірна угода укладена з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тому, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови господарського суду, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Львівської області від 20.02.2007 року у справі №5/2629-28/320 А залишити без змін, апеляційну скаргу  ДПІ у Франківському районі м. Львова - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст.211, 212 КАС України.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

головуючий суддя                                                                Г.В. Орищин

судді                                                                                      О.П. Дубник

Г.Г. Якімець