ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2007                                                                                   Справа № 23/289

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                          Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                               Швець В.В., Головко В.Г.

при секретарі судового засідання       Ревкова Г.О.

з участю представників сторін :

позивача –Вікторов Л.В.

відповідача –Панченко Л.О.

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2007р. у справі

за позовом       Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода”, с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області

до відповідача Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Новомосковськ

про визнання договору дійсним та про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В :

1.06.2007р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” (далі ТОВ “Злагода”) в якому позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 22.12.2003р. між ТОВ “Злагода” та брокерською компанією, що діяла від імені Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції (далі ДПІ) і визнати за позивачем право власності на придбане за договором майно. Мотивуючи свої вимоги ТОВ “Злагода” послалось на те, що при спробі продати вказано майно з’ясувалось, що нотаріуси відмовляються реєструвати договір купівлі-продажу посилаючись на те, що договір від 22.12.2003р. було укладено на біржі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2007р. (суддя Добродняк І.Ю.) провадження у справі припинено.

Не погодившись з ухвалою ТОВ “Злагода” звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просило ухвалу скасувати. При цьому апелянт послався на те, що суд не мав підстав для припинення провадження у справі.

ДПІ відзиву не надала.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції припинено провадження у справі на підставі п11 ст.80 ГПК України, тобто в зв’язку з відсутністю предмету спору. При цьому суд першої інстанції послався на те, що договір від 22.12.2003рр. не визнавався недійсним, його правомірність та право власності позивача на майно відповідачем не оспорюється. Крім того, право власності ТОВ “Злагода” зареєстроване відповідним бюро технічної інвентаризації.

Висновок суду про відсутність предмету спору є помилковим з огляду на таке.

Виходячи зі змісту позовної заяви, предметом заявленого позову є право власності позивача на придбане за договором від 22.12.2003р. майно та дійсність цього договору. Таким чином, не зважаючи на те, що залучена позивачем в якості відповідача ДПІ не заперечує наявність права власності позивача на майно та дійсність договору, предмет спору продовжує існувати.

Крім того, колегія суддів враховує, що обрання позивачем неправильного або непередбаченого законом способу захисту своїх інтересів, як і неправильне визначення відповідача, не позбавляє суд необхідності розглянути позов по суті та прийняти відповідне рішення. Обов’язок суду розглянути по суті позовні вимоги обумовлено приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує право кожного при вирішенні питання щодо його цивільних прав на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і  безстороннім судом, встановленим законом та положеннями ст.55,124 Конституції України і рішенням Конституційного суду України від 25.12.1997р. по справі №9-зп в яких зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку та те, що суд не може відмовити у правосудді, якщо позивач вважає що його права і свободи порушені або порушуються.

За таких обставин ухвалу суду повинно бути скасовано у відповідності до приписів п.4 ч1 ст.104 ГПК України через неправильне застосування судом норм процесуального права.

Керуючись ст. 101, 103 –106 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Злагода” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2007р. скасувати, справу передати на розгляд до цього ж суду.

Головуючий                                                                                                    А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                                      В.В. Швець

Суддя                                                                                                                    В.Г. Головко

Постанову оформлено у відповідності до вимог ст.84 ГПК України 20.09.2007р.