ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"17" вересня 2007 р.
Справа №  4/244

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу № 4/244

за позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Алекс", м. Кіровоград

до відповідача: Апеляційного суду  Кіровоградської області, м. Кіровоград

3-я  особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Управління  державного казначейства в Кіровоградській  області м.Кіровоград

про стягнення 51214 грн. 70 коп.  заборгованості  за  виконані  роботи.

Представники сторін:

від позивача - Ткаченко Л.П. , довіреність № б/н  від 17.09.07;

від відповідача - Авраменко В.В. , довіреність № 0-320  від 14.08.07;

від 3-ої особи - Кудаков Ю.В. , довіреність № 16-19/59  від 09.01.07;

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з  Апеляційного суду  Кіровоградської області  заборгованості в сумі  44077 грн. за неналежне  виконання  умов  договору  щодо оплати  вартості  виконаних  ремонтно- будівельних робіт  згідно договору №4 від 01.06.2006  року,    державне мито в розмірі 440 грн. 77 коп.  та   118 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Алекс", м. Кіровоград.

Відповідач  письмові   заперечення   на позовні  вимоги надав, позовні вимоги заперечив  повністю посилаючись  на ту обставину, що  договір №4  було укладено  з  позивачем на виконання  робіт в  межах бюджетного  фінансування та в  договорі  було визначено  умови  щодо виконання робіт  на суму  90000 грн.,  яку  відповідачем було повністю сплачено  позивачу  в  червні  2006 року у вигляді  трьох  платежів.

17.09.2007 року  через канцелярію суду надійшло клопотання про  збільшення   позивачем  розміру позовних вимог в порядку ст.22 ГПК  України,  позивач  просить стягнути з  відповідача,   крім суми основного боргу в розмірі 44077 грн.,   також  втрати від інфляції в розмірі 5956 грн. 68 коп. за період з  01.09.2006 року  по 01.08.2007 року  та 3% річних в розмірі  1181 грн. 02 коп. за  той же період.  Збільшені  позовні вимоги приймаються судом до провадження  та   розглядаються в  межах розгляду   справи.

Таким чином, остаточно  заявлені позовні вимоги  викладені наступним чином: заявлено до стягнення заборгованість в сумі 51214 грн. 70 коп., з яких  сума основної заборгованості  44077 грн. за неналежне  виконання  умов  договору  щодо оплати  вартості  виконаних  ремонтно - будівельних робіт  згідно договору №4 від 01.06.2006  року,  втрати від інфляції в розмірі  5956 грн. 68 коп. та   проценти річних в розмірі  1181 грн. 02 коп.  за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання,  державне мито в розмірі   595 грн. 61 коп. та   118 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Алекс", м. Кіровоград.

Справу  розглянуто  за  наявними  в  справі  документами у  відповідності  до  ст.75 ГПК  України.

Проаналізувавши  правовідносини,  що виникли  між учасниками спору та   надавши  їм  правову  оцінку, заслухавши  представників  сторін,  господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно  до  Договору  №4  від  01.06.2006  року  на виконання ремонтних  робіт  приміщень    апеляційного суду Кіровоградської області за адресою: м. Кіровоград, вул. Верхня Пермська 2  в м. Кіровограді (надалі договір)  Товариство  з обмеженою відповідальністю "Арт Алекс", м. Кіровоград (позивач) провело   ремонтні  роботи та  згідно  до актів  приймання – передачі виконаних  робіт  в  червні  2006 року   провело  передачу  виконаних  робіт  повноважному  представнику    керівнику  Апеляційного  суду  Кіровоградської  області згідно до актів № 1 від  05.06.2006   року на суму  19350 грн. та  №2 від 29.06.2006  року  на суму 43650 грн.

На виконання   умов  п.4.5  договору  відповідач   05.06.2006  року  перерахував  на розрахунковий  рахунок  позивача   30% вартості  робіт  по договору  в  розмірі  27000 грн.

Таким  чином,  станом  на  30.06.2006  року  сторонами  спору  повністю виконано умови  вказаного  договору . Оплата за виконані та  передані замовнику  роботи проведена  в передбаченому  умовами  договору  розмірі  90000 грн. (19350 +43650+27000= 90000 грн).

Однак,  після виконання  умов  договору  від  01.06.2006  року, за  взаємним  погодженням між учасниками   спору  в серпні  2006 року   було продовжено  виконання  ремонтних  робіт  в межах  строку дії  договору, який  було встановлено до   31.12.2006  року незважаючи на те, що   відповідачем не було змінено   кошторис на  2006 рік та не було проведено заходів  по  здійсненню процедури запиту цінових пропозицій (котирувань)   щодо  закупівлі послуг за державні кошти.

Фактично сторонами  договору   виконано всі  умови для продовження  роботи в серпні 2006 року, станом на 01.08.2006 року   визначено  договірну  ціну в  розмірі  44420  грн. (а.с.22), погоджено  дефектний акт (а.с. 24-25) та  довідку  про вартість виконаних  підрядних  робіт за  серпень 2006 року (а.с.26). Поряд з цим,  повноважні представники  позивача та відповідача   без  будь-яких заперечень чи  зауважень  підписали   акт №3 прийняття  виконаних додаткових підрядних  робіт та коригування  актів виконаних  робіт №1, 2 на суму   44077 грн. та свої підписи скріпили  відповідними печатками. Обсяги  фактично  виконаних робіт  та необхідність коригування  актів №1 та №2  підтверджено погодженням  Служби  технічного нагляду   Державного  підприємства “Судовий будівельно - експертний  центр” (а.с.30).

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 638, 640, 875, 882 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір будівельного  підряду.   За приписом   стаття 875 ЦК України  за  договором будівельного підряду підрядник зобов'язується   збудувати і здати у встановлений строк об'єкт  або  виконати  інші   будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а  замовник   зобов'язується   надати   підрядникові   будівельний  майданчик (фронт робіт),  передати затверджену проектно-кошторисну   документацію,  якщо цей обов'язок не покладається  на  підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір  будівельного  підряду  укладається  на проведення   нового   будівництва,    капітального    ремонту,    реконструкції  (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків),  споруд,  виконання монтажних, пусконалагоджувальних та  інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно до вимог   ч.4  ст. 879 Цивільного кодексу України   оплата  робіт  провадиться  після   прийняття   замовником  збудованого   об'єкта   (виконаних   робіт),  якщо  інший  порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Враховуючи викладене,  суд   приходить  до переконання, що  позовні  вимоги  підлягають  до  часткового  задоволення,  з  відповідача  належить  до  стягнення   44077  грн.  основної  заборгованості  по оплаті фактично  виконаних  робіт.

При цьому  суд  вважає визначальним для вирішення  спору  сам  факт  приймання - передачі   виконаних в  серпні 2006 року робіт   відповідачем, оскільки    відповідно  до спільного наказу Міністерства  статистики України і  Державного комітету  України у  справах  містобудування та  архітектури №26/5 від 27.01.1997 року “Про затвердження  типових  форм первинних  облікових  документів з  обліку   капітального  будівництва”  ( в редакції  яка  діяла на  серпень  2006  року ) були  затверджені  типові  форми первинних  облікових  документів і  введені в дію з січня 1997 року:  № КБ 2в “Акт приймання виконаних підрядних  робіт”, №КБ-3 “Довідка про вартість  виконаних  підрядних робіт та  витрат.”  Лише  вказані  документи  можуть  слугувати  підставою для  проведення  оплати або  зарахування  коштів  в  якості  платежу  за  виконані  роботи. Дія типових  документів  зазначених  форм була  розповсюджена на  об'єднання, підприємства та  організації  всих  форм  власності та  господарювання,  розташованих  на  території  України, що виконують  будівельно-монтажні, будівельно-ремонтні, проектно-вишукувальні  роботи ( п.п.1,2 Наказу). Акт приймання виконаних  підрядних  робіт складається  для  розрахунку за  виконанні будівельні  роботи. Акт  складається у  двох примірниках (для  підрядника і  замовника)  на  основі  журналу   виконаних  робіт ( форма №КБ-6).  Таким  чином,  підтвердженням  факту виконаних  робіт є акт  приймання виконаних робіт форми №КБ-2В. Позивач    надав  до  суду  складені  та  підписані  ним  і  відповідачем   акти на виконані  роботи  в  серпні 2006 року  на суму  44077 грн.

Висновок  про  обґрунтованість  позовних вимог  суд  робить на  підставі   системного  аналізу  законодавства, що  регулює  спірні  правовідношення.

За  приписом ч.1ст. 193 Господарського кодексу України   суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 322 Господарського кодексу України, за  невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором підряду на капітальне будівництво винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні збитки (зроблені другою стороною витрати, втрату або пошкодження її майна, неодержані доходи) в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інший порядок не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст. 838 Цивільного кодексу України  підрядник  виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як  замовник.

Матеріали справи свідчать, що відповідач  провів оплату  виконаних робіт лише частково сплативши  позивачу  вартість виконаних в  червні 2006 року робіт на суму  90000 грн., незважаючи на проведення робіт та  передачу  їх об'ємів   відповідачу в серпні 2006 року.

Судом  не приймається  до  уваги  та розцінюється  як  безпідставне  посилання в  судовому  засіданні  відповідача на   неможливість  проведення ним оплати за  фактично виконані  ремонтні роботи  у зв'язку з тим, що   в вартість виконаних робіт на суму 44 077 грн. перевищує кошторисні призначення на 2006 та в цілому на поточний 2007 роки  , через відсутність додаткового фінансування зазначених робіт.

Безпідставними   також  визнаються пояснення   відповідача  про те, що     керівництво товариства з обмеженою відповідальністю «Арталекс», приймаючи участь у закупівлі  робіт  по поточному  ремонту   внутрішніх приміщень апеляційного суду Кіровоградської області достовірно знало про об'єми закупівельних робіт та в цілому про порядок використання державних коштів.

Доказів  про навмисне  завищення  обсягів виконаних робіт  або про  порушення  бюджетного законодавства  позивачем   відповідач до суду не подав, а  висновок про   протиправні дії  позивача при проведені  робіт є  лише його власним міркуванням.

Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленим.

Таким чином, необхідними умовами для визнання  правочину  недійсним   є  його  укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Господарським  судом приймається до уваги, що  ф фінансування видатків на організаційне забезпечення діяльності судів  загальної юрисдикції, а також інших органів і установ судової системи, покладене на Державну судову адміністрацію України.

Згідно зі статтею 120 Закону України "Про судоустрій України"  Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів Держаного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про  судоустрій України" суди загальної юрисдикції фінансуються на підставі кошторисів помісячних розписів видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, в межах річної суми видатків, передбачених Держаним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Згідно з частинами першою та сьомою статті 23 Бюджетного кодексу  України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти» тендерним комітетом апеляційного суду Кіровоградської області в травні-червні місяці 2006 року була проведена закупівля шляхом  процедури — запиту цінових пропозицій (котирувань).

Однак, вказані нормативні  акти  не містять  підстав  для  звільнення   учасника  господарських  правовідносин  від виконання  взятих  на себе  господарських  зобов'язань, а передбачають лише  спеціальну  процедуру   проведення  платежів.

Натомість,  за приписом ст.193  Господарського  кодексу України суб'єкти  господарювання та  інші учасники господарських  відносин повинні  виконувати господарські  зобов'язання належним  чином відповідно  до   закону, інших правових актів, договору, а  за  відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -  відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх  заходів, необхідних  для належного виконання  нею зобов'язання, враховуючи  інтереси другої сторони та  забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для  застосування господарських  санкцій,  передбачених  цим  кодексом, іншими  законами  або договором.

Господарським  судом  залишається  без  задоволення  викладене  в   відзиві на позов    клопотання   відповідача    про  відзив   позовної  заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Алекс» м. Кіровоград до  апеляційного суду Кіровоградській області про стягнення 44 077 грн., оскільки такі  повноваження  не  передбачені для  відповідача ст. 22 Господарського процесуального  кодексу України.

Поряд з цим,  проаналізувавши  обґрунтованість вимог в частині стягнення  втрат від інфляції та  3 процентів  річних, господарський суд приходить до переконання, що  позовні   вимоги в  цій  частині не підлягають до задоволення, в позові необхідно  відмовити повністю.

Такий  висновок господарський суд зробив на підставі  наступного.

За приписом  ч.2 ст.625  Цивільного кодексу України   боржник, який  прострочив виконання  грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний  сплатити суму  боргу з урахуванням встановленого  індексу  інфляції за весь час  прострочення, а  також 3 проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений  договором або законом.

Господарський  суд не може  вважати  наявністю вимоги  позивача  про стягнення   втрат від інфляції та 3 процентів  річних  його звернення з  позовними вимогами до суду, а наявність такої вимоги позивачем  не  доведено, докази  про заявлення вимоги щодо сплати цих сум   позивач до суду не подавав, а в  судовому засіданні пояснив, що вимога  про стягнення  втрат від інфляції та 3 процентів   річних  раніше не  заявлялась.

Крім того,  приймаючи  до уваги, що   спір  про стягнення  вартості виконаних в  серпні  2006 року  робіт  фактично  проводиться  поза  межами  дії  договору №4 від  01.06.2006 року, господарський  суд приходить до переконання, що  позивачем  необґрунтовано проведено нарахування   втрат від інфляції та 3 процентів річних за період  з 01.09.2006 року по 01.08.2007 року, оскільки   позивач не надав  до суду  належних доказів  про   виникнення зобов'язання  щодо оплати  вартості  проведених робіт  саме  за вказаний  період.

За приписом  ст. 33 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона повинна  довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги, що 3-ю особу  без самостійних вимог  на стороні  відповідача  було залучено до участі у розгляді  справи за  ініціативою суду і  під час розгляду справи  будь- яких  вимог  до  цієї особи не  надійшло, стосовно   3-ї особи на стороні  відповідача  необхідно  відмовити в позові  повністю.

Відповідно до ст.44,  49 ГПК України, державне мито у спорі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача   пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,43,44,49,82,84,85 Господарського  процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити  частково.

Стягнути з Апеляційного суду  Кіровоградської області, м. Кіровоград вул. В, Пермська   2 (р/р 0769 УДК Кіровоградської області МФО 823016, код 02894616)  заборгованість за  виконані  ремонтні роботи в розмірі   44 077 грн., суму сплаченого державного мита  в розмірі  440 грн. 77 коп.,   витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в розмірі  101 грн. 56 коп. на користь   товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Алекс", м. Кіровоград  пров. Степовий  48 А (р/р 3001 КФ КБ "Приватбанк" м. Кіровоград МФО 323583, код 24151270).

Наказ видати.

В решті позовних вимог  відмовити.

Відмовити в позові  відносно   Управління  державного казначейства в Кіровоградській  області м.Кіровоград вул. К.Маркса  31.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття,  а у разі, якщо  у  судовому  засіданні  було  оголошено  лише   вступну   та резолютивну  частини  рішення,  воно  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку  з   дня   підписання   рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                             Ю.І. Хилько