ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03.10.2007р.
м.Київ
№ 11/363-А

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Кіноманія”

до
Бориспільської митниці,

третя особа
Департамент аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України,

про
визнання нечинними рішень.

Суддя Євсіков О.О.

Секретар судового засідання Пунейко Л.М.

Представники

від позивача
Сучик О.Л. (предст. за дов.), Носкова А.В. (предст. за дов.);

від відповідача
Щегель Т.О. (предст. за дов.).

від третьої особи
Новожилов Д.Ю., Шмерецька О.С. (предст. за дов.).

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 03.10.2007 о 10 год. 08 хв.  проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 08.10.2007 на 17 год. 30 хв., про що повідомлено сторонам та третій особі після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Бориспільської митниці про визнання нечинними податкових повідомлень № 1 від 05 березня 2007 року, № 2 від 05 березня 2007 року, № 3 від 16 квітня 2007 року, № 4 від 16 квітня 2007 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкові зобов’язання з податку на додану вартість, митні платежі та штрафні санкції визначені позивачу безпідставно, всупереч вимогам законодавства з питань оподаткування та митної справи.

Відповідач та третя особа проти позову заперечують, посилаючись на те, що за даними бухгалтерського обліку позивача оприбуткування імпортованих за договорами від 20.02.06 № 53-ПН, від 16.05.06 № 56-П, від 05.07.06 № 58-ДУО фільмокопій кінофільмів "Пункт призначення - З", "Посейдон" та "Будинок біля озера" (імпортер –ТОВ „Кінокомпанія „Каро-Прем’єр”) відбувається за їх митною вартістю, визначеною у вантажних митних деклараціях та товаросупровідних документах, на позабалансовому рахунку 01 "Орендовані необоротні активи".

При цьому відповідач та третя особа стверджують, сума роялті за демонстрацію кінофільмів, сплачена позивачем компанії Brothers Pictures»має бути включена до структури митної вартості фільмокопій з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.1.2 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту. З метою оподаткування до імпорту також прирівнюється ввезення з-за меж митного кордону України на митну територію України товарів (супутніх послуг) за договорами лізингу (оренди) та іншими договорами, які не передбачають передання права власності на такі товари.

Відповідно до п. 4.3 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 № 168/97-ВР для товарів, які імпортуються на митну територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, з урахуванням плати за використання об'єктів інтелектуальної власності, що належать до таких товарів.

Відповідно до п. 4.5 статті 4 зазначеного Закону якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Також відповідно до п. 5.4.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.94 № 334/94-ВР до валових витрат підприємства включаються витрати пов'язані з виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів для їх використання в господарській діяльності платника податку.

Донарахування митних зборів та платежів здійснено відповідно до статті 267 Митного кодексу України, яка зазначає, що до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються роялті та ліцензійні платежі, які стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Підставою для донарахування таких платежів є стаття 265 Митного кодексу України, у відповідності до якої митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 Митного кодексу України, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача та третьої особи, загальна сума винагороди за передачу прав (роялті), яка повинна бути включена позивачем до структури митної вартості фільмокопій кінофільмів "Пункт призначення - 3", "Посейдон", "Будинок біля озера", складає 1.057.684,15 грн. При цьому донарахований митний збір (010) складає 21.154,00 грн., донарахований податок на додану вартість (028) складає 211.537,00 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно дослідивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Порядку взаємодії митних і податкових органів при організації та проведенні спільних планових і позапланових перевірок суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державної митної служби України від 29.07.04 № 439/551, на підставі листа УПМ ДПА у м. Києві від 19.12.2005 № 16079/10/26-309 посадовою особою Департаменту аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України було проведено позапланову перевірку стану дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіноманія»(далі –позивач, товариство) законодавства України з питань митної справи за період з 03.10.03 по 03.10.06.

За результатами перевірки складено акт № 0002/6/128000000/ від 29.12.2006 про проведення перевірки стану дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіноманія»законодавства України з питань митної справи за період з 03.10.03 по 03.10.06 (далі - акт перевірки).

Листом від 09.01.2007 № 07/1 Товариством надано зауваження і заперечення до Акта перевірки на ім'я провідного інспектора Департаменту аналізу ризиків та аудиту Держмитслужби України Шмерецької О.С.

Відповідно до пп. 4.1.6 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 30.03.06 №254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.06 червня за №653/12527, зауваження або заперечення до акта перевірки в письмовій формі подаються митному органу, посадові особи якого проводили перевірку, у строк не пізніше 5 робочих днів з дня вручення (надходження) акта перевірки для ознайомлення та підписання.

Враховуючи викладене, Департаментом аналізу ризиків та аудиту Держмитслужби України були розглянуті зауваження і заперечення Товариства до Акта перевірки по суті та у зв'язку з недодержанням Товариством вимог вказаного Порядку прийнято рішення про відсутність необхідності у наданні відповідних роз'яснень.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Бориспільською митницею надіслано позивачу податкові повідомлення:

- від 05 березня 2007 року № 1, яким позивачу за порушення статей 265, 267 Митного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1997 № 65 „Про ставки митних зборів” (додаток 1) та відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" визначено до сплати суму у розмірі 2.326,91 грн. (митні збори, код платежу - 010), в тому числі основний платіж –2.115,37 грн., штрафні санкції - 211,54 грн.;

- від 05 березня 2007 року № 2, яким позивачу за  порушення статей 265, 267 Митного кодексу України, пп. 6.1.1 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість” та відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" визначено до сплати суму у розмірі 232.690,51 грн. (податок на додану вартість, код платежу - 028), в тому числі основний платіж - 211.536,83 грн., штрафні санкції - 21153,68 грн.

ТОВ "Кіноманія" в процедурі адміністративного оскарження подало скаргу на вказані податкові повідомлення до Державної Митної Служби України.

Державна митна служба України рішенням від 10 квітня 2007 року за вих. № 11/4-15/3669 залишила скаргу без розгляду з огляду на те, що ТОВ "Кіноманія" порушило порядок та терміни, визначені підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" та Порядок розгляду митними органами скарг платників податків на податкові зобов'язання, нараховані митними органами, затверджений наказом Держмитслужби від 08.02.2006 № 97.

19 квітня 2007 року ТОВ "Кіноманія" отримало лист № 17-02/621 від 17 квітня 2007 року та податкові повідомлення:

- від 16 квітня 2007 року № 3,  яким позивачу за  порушення статей 265, 267 Митного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1997 № 65 „Про ставки митних зборів” (додаток 1) та відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" визначено до сплати суму у розмірі 846,15 грн. (штрафні санкції за платежем - митні збори, код платежу - 010);

- від 16 квітня 2007 року № 4, яким позивачу за  порушення статей 265, 267 Митного кодексу України, пп. 6.1.1 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість” та відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" визначено до сплати суму у розмірі 84614,74 грн. (штрафні санкції за платежем - податок на додану вартість, код платежу - 028).

Актом перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення, встановлено наступне.

Позивачем в період з 20.03.2006 по 09.08.2006 імпортовано на митну територію України:

- за вантажною митною декларацією від 21.03.2006 №  122000105/2006/5575 фільмокопії кінофільму «Пункт призначення - 3»на виконання договору від 20.02.2006 № 53-ПН, укладеного позивачем (покупцем) з ТОВ „Кінокомпанія „Каро Прем’єр” (продавець);

- за вантажною митною декларацією від 19.06.2006 № 122000106/2006/12456

фільмокопії кінофільму «Посейдон» на виконання договору від  16.05.2006 № 56-П, укладеного позивачем (покупцем) з ТОВ «Кінокомпанія «Каро-Прем’єр»(продавець);

- за вантажною митною декларацією від 09.08.2006 № 122000106/2006/16394 фільмокопії кінофільму «Будинок біля озера»на виконання договору від 05.07.2006 № 58-ДУО, укладеного позивачем (покупцем) з ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем’єр»(продавець).

Право на розповсюдження (демонстрацію) вище перелічених кінофільмів у кіномережі України надано Товариству компанією Brothers Pictures»на підставі ліцензійної угоди від 01.01.2004 б/н.

Компанія Brothers Pictures»за даною угодою передає Товариству виключні театральні права на розповсюдження (демонстрацію) на території України кінофільмів (далі - Фільми), якими володіє та розпоряджається компанія Brothers Pictures»і які передає Товариству для використання.

За права, отримані позивачем за ліцензійною угодою від 01.01.2004 б/н, він сплачує компанії Brothers Pictures»винагороду - роялті у відсотковому значенні від валового доходу, отриманого Товариством за використання своїх прав протягом демонстрації Фільмів, за мінусом 100% припустимих витрат. При цьому припустимі витрати Товариства складаються з: усіх витрат на міжнародні перевезення та імпортні мита; цензурних зборів; витрат на перевірку кінотеатрів; витрат на захист авторського права; витрат на ліцензійні винагороди, податки та інші види платежів, що нараховані або стягнені державними органами України; витрат на рекламу; витрат на друк; інших спеціальних витрат.

Згідно умов ліцензійної угоди від 01.01.2004 б/н компанія er Brothers Pictures» затверджує кількість копій Фільмів та рекламних роликів, які поставляються Товариству.

Водночас замість копій Фільмів та рекламних роликів компанія arner Brothers Pictures»може надавати Товариству певні матеріали, на основі яких воно має самостійно або на замовлення виготовити копії Фільмів.

Після отримання від компанії Brothers Pictures»права на розповсюдження (демонстрацію) на території України вище перелічених Фільмів та відповідних матеріалів Товариством було укладено ряд договорів з ТОВ «Кінокомпанія «Каро-Прем'єр»на виготовлення (тиражування) та поставку на територію України фільмокопій даних Фільмів.

При цьому в цих договорах вказано, що виготовлення та поставка Товариству фільмокопій зазначених Фільмів на митну територію України від ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр» відбувається з відома та за вказівкою компанії Brothers Pictures».

Також в кожному з таких договорів Товариство підтверджує, що воно володіє виключним правом кінотеатрального прокату та показу (демонстрації) на території України цих Фільмів відповідно до ліцензійної угоди б/н від 01.01.2004, укладеної ним з компанією Brothers Pictures», якій належать світові права кінотеатрального прокату/показу таких Фільмів.

Враховуючи викладене, відповідач робить висновок про наявність прямого взаємозв'язку між угодами Товариства з ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»та з компанією Brothers Pictures».

При цьому відповідач зазначає, що виготовлення та поставка (продаж) Товариству Фільмів на митну територію України від ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»відбувалось за умови сплати компанії «Warner Brothers Pictures»винагороди - роялті.

На письмовий запит від 08.12.2006 б/н посадової особи Департаменту аналізу ризиків та аудиту Держмитслужби України, на яку покладено обов'язок у проведенні перевірки, позивач листом від 25.12.06 № 06/133 надав розрахунок сум роялті на користь компанії Brothers Pictures»: за «Пункт призначення 3»роялті складає: 294.154,78 грн.; за «Посейдон»роялті складає: 627.412,25 грн.; за «Будинок біля озера»роялті складає: 136.117,12 грн.

З урахуванням наведеного в акті перевірки, на підставі якого прийняті спірні повідомлення, зроблено висновок, що сума роялті за демонстрацію кінофільмів, сплачена позивачем компанії  Brothers Pictures», має бути включена до структури митної вартості фільмокопій з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.1.2 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту. З метою оподаткування до імпорту також прирівнюється ввезення з-за меж митного кордону України на митну територію України товарів (супутніх послуг) за договорами лізингу (оренди) та іншими договорами, які не передбачають передання права власності на такі товари.

Відповідно до п. 4.3 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР для товарів, які імпортуються на митну територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, з урахуванням плати за використання об'єктів інтелектуальної власності, що належать до таких товарів.

Відповідно до п. 4.5 статті 4 зазначеного Закону якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Також відповідно до п. 5.4.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.94 № 334/94-ВР до валових витрат підприємства включаються витрати, пов'язані з виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів для їх використання в господарській діяльності платника податку.

Донарахування митних зборів та платежів здійснено відповідно до статті 267 Митного кодексу України, яка зазначає, що до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються роялті та ліцензійні платежі, які стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Підставою для донарахування таких платежів є стаття 265 Митного кодексу України, відповідно до якої митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 Митного кодексу України, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача та третьої особи, загальна сума винагороди за передачу прав (роялті), яка повинна бути включена позивачем до структури митної вартості фільмокопій кінофільмів "Пункт призначення - 3", "Посейдон", "Будинок біля озера", складає 1.057.684,15 грн. При цьому донарахований митний збір (010) складає 21.154,00 грн., донарахований податок на додану вартість (028) складає 211.537,00 грн.

З висновками, викладеними в акті перевірки, суд не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини щодо ввезення на територію позивачем вищевказаних фільмокопій.

Щодо ввезення фільмокопій до фільму «Пункт призначення 3».

Дата отримання фільмокопій згідно ВМД - 21.03.2006. Фільмокопії отримані ТОВ «Кіноманія»від ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»на підставі договору №53-ПН-3 від 20 лютого 2006 року. Договір №53-ПН-3 від 20 лютого 2006 року є договором про надання послуг з виготовлення (тиражування) 24 копій фільму «Пункт призначення-3», в якому визначається, що вартість таких послуг складає 710.000,00 (сімсот десять тисяч) рублів РФ. При цьому на підставі договору №53-ПН-3 від 20 лютого 2006 року Сторонами був підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким Замовником (ТОВ «Кіноманія») були прийняті послуги від Виконавця (ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») в повному обсязі на суму 710.000,00 (сімсот десять тисяч) рублів РФ. Оскільки створені в процесі надання послуг Виконавцем Замовнику товари (фільмокопії) передавались як результат наданих послуг (виконаних робіт), оплата здійснювалась на підставі договору надання послуг (за послуги). Також ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»надало лист на користь ТОВ „Кіноманія”, в якому зазначило, що копії передаються на безоплатній основі, а їх оціночна вартість складає суму, еквівалентну вартості наданих послуг, а саме 710.000,00 (Сімсот десять тисяч) рублів РФ. Інвойс, наданий ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»також містив відомості про те, що копії передаються на безоплатній основі, тому в ВМД було вказано, що копії поставляються на безоплатній основі (характер угоди «82» у графі 24 згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації    затвердженим Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97), оскільки оплата здійснювалась не за поставку копій, а за надані послуги. Таким чином, фактурна вартість 24 фільмокопій фільму «Пункт призначення-3»складає 0,00 грн. (Фактурна вартість зазначається у графі 42 ВМД згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженою Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97) .

Митна вартість зазначених фільмокопій розрахована згідно резервного методу (стаття 273 Митного Кодексу України від 11 липня 2002 року N 92-IV) та складає 132.322,21 грн. (З яких 129.617,60 грн. - оціночна вартість згідно інвойсу (договірна вартість) та 2.704,61 грн. - вартість транспортування).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 p. N 1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження»(надалі - Постанова КМУ) митна вартість товарів та метод її визначення декларуються під час митного оформлення таких товарів шляхом подання декларації митної вартості (п. 3 Постанови КМУ).

Також п. 10 Постанови КМУ передбачає, що відомості, на підставі яких декларантом визначено та заявлено (задекларовано) митну вартість товарів, повинні базуватися на об'єктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України.

Виходячи з наведеного вище, декларація митної вартості повинна подаватися під час митного оформлення та базуватися на об'єктивних даних, що можуть бути підтверджені.

ТОВ «Кіноманія»на момент заповнення декларації та митного оформлення товарів подало  всі наявні в нього відомості, що стосуються оцінюваних товарів (в тому числі і ліцензійний договір, передбачений абз.9 п.11 Постанови КМУ).

При визначенні митної вартості та складанні декларації визначення митної вартості ТОВ «Кіноманія»надала як відомості, що стосуються отримання нею фільмокопій (договір №53-ПН-3 від 20 лютого 2006 року), так і інші відомості на прохання інспектора, що здійснює контроль за декларування товарів, що переміщаються через митний кордон України. Серед таких документів був наданий ліцензійний договір, укладений між ТОВ «Кіноманія»та компанією arner Brothers Pictures»б/н від 01.01.2004, згідно з яким ТОВ «Кіноманія»отримало права на публічне демонстрування певних фільмів (в тому числі і фільму «Пункт призначення-3»). При цьому інспектор, після перевірки та вивчення умов зазначеного ліцензійного договору, перевіривши, чи між продавцем (в даному випадку ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») та покупцем ( в даному випадку ТОВ «Кіноманія») існує взаємозалежність, а також чи передбачено ліцензійним договором виплата ліцензійних чи аналогічних платежів покупцем прямо чи опосередковано на користь продавця товарів як умову продажу таких товарів, підтвердив заявлену декларантом митну вартість.

Оприбуткування зазначених фільмокопій відбувалося наступним чином:

Вартість фільмокопій відображалася на позабалансовому рахунку 01 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 14, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 № 181), у розмірі 156346,68 грн. (сума договірної вартості, митних платежів та митного ПДВ, сплаченого при митному оформленні фільмокопій).

Вартість фільмокопій відображалася на балансовому рахунку 39 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 16, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318) у розмірі фактично сплачених послуг за виготовлення даних копій, а саме 129617,60 грн.

Списання з балансу на затрати вартості зазначених фільмокопій відбувалося рівними частинами протягом строку їх корисного використання (трьох календарних місяців).

Вартість послуг по виготовленню фільмокопій відносилися до складу валових витрат на підставі п. 5.2.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 poку N 334/94-BP.

Як свідчать матеріали справи, остаточний прибуток від операцій з імпорту фільмокопій визначити неможливо, оскільки імпортовані фільмокопії є матеріалами, що використовувалися на ряду з іншими матеріалами, які виготовлялися на замовлення ТОВ «Кіноманія» (як-то рекламні матеріали, промоуційні, інформаційні матеріали тощо) для здійснення основних видів його діяльності.

Щодо ввезення позивачем фільмокопій фільму «Посейдон»судом встановлено наступне.

Дата отримання фільмокопій згідно ВМД - 19.06.2006. Фільмокопії отримані ТОВ «Кіноманія»від ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»на підставі договору №56-П від 16 травня 2006 року. Договір №56-П від 16 травня 2006 року є договором про надання послуг з виготовлення 50 копій (тиражування) фільму «Посейдон», в якому визначається, що вартість таких послуг складає 1.500.000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч) рублів РФ. При цьому на підставі договору №56-П від 16 травня 2006 року Сторонами був підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким Замовником (ТОВ «Кіноманія») були прийняті послуги від Виконавця (ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») послуги в повному обсязі на суму 1.500.000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч) рублів РФ. Оскільки створені в процесі надання послуг Виконавцем Замовнику товари (фільмокопії) передавались як результат робіт, оплата здійснювалась на підставі договору надання послуг (за послуги). Інвойс, наданий ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»також містять відомості про те, що копії передаються на безоплатній основі, тому в ВМД було вказано, що копії поставляються на безоплатній основі (характер угоди «82»у графі 24 ВМД згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації затвердженим Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97), оскільки оплата здійснювалась не за поставку копій, а за надані послуги. Таким чином, фактурна вартість 50 фільмокопій фільму «Посейдон»складає 0,00 грн. (Фактурна вартість зазначається у графі 42 ВМД згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженою Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97).

Митна вартість зазначених фільмокопій розрахована позивачем за резервним методом (стаття 273 Митного Кодексу України від 11 липня 2002 року N 92-IV ) та складає 286.922,99 грн.

ТОВ «Кіноманія»на момент заповнення декларації та митного оформлення товарів подало всі наявні в неї відомості, що стосуються оцінюваних товарів (в тому числі ліцензійний договір, передбачений абз. 9 п. 11 Постанови КМУ).

При визначенні митної вартості та складанні декларації визначення митної вартості ТОВ «Кіноманія»надала як відомості, що стосуються отримання нею фільмокопій (договір №56-П від 16 травня 2006 року), так і інші відомості на прохання інспектора, що здійснює контроль за декларування товарів, що переміщаються через митний кордон України. Серед таких документів наданий ліцензійний договір, укладений між ТОВ «Кіноманія»та компанією Brothers Pictures»б/н від 01.01.2004, згідно з яким ТОВ «Кіноманія»отримало права на публічне демонстрування певних фільмів (в тому числі і фільму «Посейдон»). При цьому інспектор, після перевірки   та   вивчення   умов   зазначеного   ліцензійного   договору,   перевіривши,   чи   між продавцем (в даному випадку ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») та покупцем (в даному випадку ТОВ «Кіноманія») існує взаємозалежність, а також чи передбачено ліцензійним договором виплата ліцензійних чи аналогічних платежів покупцем прямо чи опосередковано на користь продавця товарів як умову продажу таких товарів, підтвердив заявлену декларантом митну вартість.

Оприбуткування зазначених фільмокопій відбувалося наступним чином.

Вартість фільмокопій відображалася на позабалансовому рахунку 01 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 14, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 № 181) у розмірі 338653,45 грн. (сума договірної вартості, митних платежів та митного ПДВ, сплаченого при митному оформленні фільмокопій).

Вартість фільмокопій відображалася на балансовому рахунку 39 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 16, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318) у розмірі фактично сплачених послуг за виготовлення даних копій, а саме 280.695,00 грн.

Списання на затрати вартості зазначених фільмокопій відбувалося рівними частинами протягом строку їх корисного використання (чотирьох календарних місяців).

Вартість послуг по виготовленню фільмокопій відносилися до складу валових витрат на підставі п. 5.2.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 poку N 334/94-BP.

Як свідчать матеріали справи, остаточний прибуток від операцій з імпорту фільмокопій визначити неможливо, оскільки імпортовані фільмокопії є матеріалами, що використовувалися на ряду з іншими матеріалами, що виготовлялися на замовлення ТОВ «Кіноманія»(як-то рекламні матеріали, промоуційні, інформаційні матеріали) для здійснення основних видів його діяльності.

Щодо ввезення позивачем фільмокопій фільму «Будинок біля озера» судом встановлено наступне.

Дата отримання фільмокопій згідно ВМД - 09.08.2006. Фільмокопії отримані ТОВ «Кіноманія»від ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»на підставі договору №58-ДУО від 05 червня 2006 року. №58-ДУО від 05 червня 2006 року є договором про надання послуг (виконання робіт) з виготовлення (тиражування) 21 копії фільму «Будинок у озера», в якому визначається, що вартість Договору складає 695.000,00 рублів РФ. При цьому на підставі договору №58-ДУО від 05 червня 2006 року Сторонами був підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким Замовником (ТОВ «Кіноманія») були прийняті роботи від Виконавця (ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») в повному обсязі на суму 695.000,00 рублів РФ. Також ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр»був наданий Інвойс, що містив відомості про те, що копії передаються на оплатній основі загальною вартістю 695.000,00 рублів РФ, тому в ВМД було вказано, що копії поставляються на оплатній основі (характер угоди «41»у графі 24 ВМД згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації затвердженим Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97). Таким чином, фактурна вартість 21 фільмокопії фільму «Будинок у озера»дорівнює вартості Договору, а саме 695.000,00 рублів РФ або 131.278,55 грн. (Фактурна вартість зазначається у графі 42 ВМД згідно з Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженою Наказом Державної митної служби N 307 від 09.07.97).

Митна вартість зазначених фільмокопій складає  131.278,55 грн.,  тобто збігається з фактурною вартістю фільмокопій.

ТОВ «Кіноманія»на момент заповнення декларації та митного оформлення товарів подало всі наявні в неї відомості, що стосуються оцінюваних товарів (в тому числі і ліцензійний договір, передбачений абз.9 п. 11 Постанови КМУ).

При визначенні митної вартості та складанні декларації визначення митної вартості ТОВ «Кіноманія»надала як відомості, що стосуються отримання нею фільмокопій (договір №58-ДУО від 05 червня 2006 року), так і інші відомості на прохання інспектора, що здійснює контроль за декларування товарів, що переміщаються через митний кордон України. Серед таких документів був наданий ліцензійний договір, укладений між ТОВ «Кіноманія»та компанією rner Brothers Pictures»б/н від 01.01.2004, згідно з яким ТОВ «Кіноманія»отримало права на публічне демонстрування певних фільмів (в тому числі і фільму «Будинок біля озера»). При цьому інспектор, після перевірки та вивчення умов зазначеного ліцензійного договору, перевіривши, чи між продавцем (в даному випадку ТОВ «Кінокомпанія «Каро Прем'єр») та покупцем (в даному випадку ТОВ «Кіноманія») існує взаємозалежність, а також чи передбачено ліцензійним договором виплата ліцензійних чи аналогічних платежів покупцем прямо чи опосередковано на користь продавця товарів як умову продажу таких товарів, підтвердив заявлену декларантом митну вартість.

Оприбуткування зазначених фільмокопій відбувалося наступним чином.

Вартість фільмокопій відображалася на позабалансовому рахунку 01 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 14, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 № 181) у розмірі 157.796,82 грн. (сума договірної вартості, митних платежів та митного ПДВ, сплаченого при митному оформленні фільмокопій).

Вартість фільмокопій відображалася на балансовому рахунку 39 (згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань та господарських операцій підприємств та організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 16, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318) у розмірі фактично сплачених послуг за виготовлення даних копій, а саме 131.278,55 грн.

Списання на затрати вартості зазначених фільмокопій відбувалося рівними частинами протягом строку їх корисного використання (трьох календарних місяців).

Вартість послуг по виготовленню фільмокопій відносилися до складу валових витрат на підставі п.5.2.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР.

Як свідчать матеріали справи, остаточний прибуток від операцій з імпорту фільмокопій визначити неможливо, оскільки імпортовані фільмокопії є матеріалами, що використовувалися на ряду з іншими матеріалами, що виготовлялися на замовлення ТОВ «Кіноманія»(як-то: рекламні матеріали, промоуційні, інформаційні матеріали) для здійснення основних видів його діяльності.

Відповідно до статті 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Зазначена в спірних податкових повідомленнях ст. 267 Митного кодексу України регулює метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому даною статтею встановлено, що митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб.

Таким чином у даній статті міститься виключний перелік осіб, яким може бути сплачено ціну товару і у подальшому включено до вартості операції.

ТОВ "Кіноманія" були нараховані та сплачені митні платежі при імпорті товару (фільмокопій) виходячи із ціни таких фільмокопій, погодженій у договорах та сплаченій продавцю товару (фільмокопій) - ТОВ "Кінокомпанія "Каро-Прем’єр".

Як зазначалось вище, в акті перевірки зроблено висновок, що сума роялті за демонстрацію кінофільмів, сплачена компанії  Brothers Pictures», має бути включена до структури митної вартості фільмокопій.

На думку суду, такі висновки не відповідають змісту ст. 267 Митного кодексу України з наступних підстав.

В даному випадку ТОВ "Кіноманія" є покупцем товару (фільмокопій), ТОВ "Кінокомпанія "Каро-Прем’єр" є продавцем товару (фільмокопій), а компанія rner Brothers Pictures»є незалежною від продавця особою.

При цьому Brothers Pictures»не перераховує на користь продавця коштів, отриманих ним як винагороду за користування правами (роялті) ні прямо, ні опосередковано.

Також Brothers Pictures»не є пов'язаною з продавцем особою (в тому числі і у визначенні частини 4 статті 267 чинного Митного кодексу України).

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів згідно з положеннями ст. 267 Митного Кодексу України.

Стаття 419 Цивільного кодексу України зазначає, що право інтелектуальної власності та право власності на річ не залежать одне від одного. Перехід права на об'єкт права інтелектуальної власності не означає переходу права власності на річ. Перехід права власності на річ не означає переходу права на об'єкт права інтелектуальної власності.

Отримання майнових авторських прав на публічний показ художніх фільмів здійснюється ТОВ "Кіноманія" на підставі ліцензійних угод з компанією r Brothers Pictures», а придбання фільмокопій - на підставі окремих договорів - договорів поставки з ТОВ "Кінокомпанія "Каро-Прем’єр".

Як свідчать фактичні обставини справи, ці угоди ніяким чином не пов'язані між собою та укладені ТОВ "Кіноманія" із різними, не пов'язаними між собою особами.

Зазначення в договорах поставки того, що послуги надаються з відома та за вказівкою компанії Brothers Pictures»свідчить виключно про те, що ТОВ "Кінокомпанія "Каро-Прем’єр" обумовлює непорушення прав авторів та нерозповсюдження примірників творів з порушенням прав третіх осіб ( Brothers Pictures»).

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України “Про авторське право і суміжні права” від 23.12.1993 №3792-ХІІ автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені в статті 15 вказаного Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Частиною 1 ст. 12 Закону України “Про авторське право і суміжні права” встановлено,  що авторське право і право власності на матеріальний об’єкт, в якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об’єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки.

Таким чином, відчуження авторських прав на художній твір може відбуватись на підставі одних угод - ліцензійних, а відчуження матеріальних носіїв, в яких втілено художній твір, - на підставі інших самостійних угод.

Виплата ліцензійних платежів є умовою саме ліцензійних договорів –договорів про передачу авторських прав і не є обов’язковою умовою договору про відчуження матеріальних об’єктів, в яких втілено відповідний художній твір.

Відповідно до ст. 16 Закону України “Про Єдиний митний тариф” від 05.02.1992 №2097-ХІІ зі змінами і доповненнями нарахування мита на товари та інші предмети, що підлягають митному обкладенню, провадиться на базі їх митної вартості, тобто ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за них на момент перетину митного кордону України. При визначенні митної вартості до неї включаються ціна товару, зазначена в рахунку-фактурі, а також такі фактичні витрати, якщо їх не включено до рахунку-фактури: на транспортування, навантаження, розвантаження, перевантаження та страхування до пункту перетину митного кордону України; комісійні та брокерські; плата за використання об'єктів інтелектуальної власності, що належить до даних товарів та інших предметів і яка повинна бути оплачена імпортером (експортером) прямо чи побічно як умова їх ввезення (вивезення).

Оскільки товарами, що імпортуються та митне оформлення яких здійснюється при перетині митного кордону України, є виключно фільмокопії, до митної вартості такого товару повинні включатися виключно ті платежі, які стосуються ціни оцінюваних фільмокопій.

Оскільки роялті є платою за користування правами на підставі окремих ліцензійних договорів, такі права є окремим видом товару (як і за визначенням Цивільного кодексу України є окремим об’єктом цивільного права), та не залежать від купівлі-продажу фільмокопій, які є товаром, що перетинають митний кордон України.

Крім того, передача прав не є умовою продажу фільмокопій.

Також частина 3 статті 267 Митного Кодексу України передбачає, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Тобто, до митної вартості фільмокопій повинні бути включені роялті та ліцензійні платежі, що сплачені на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб.

Таким чином, якщо статтею 267 Митного Кодексу України не передбачено включення певного виду витрат, їх включення є порушенням норм чинного законодавства.

Оскільки роялті (ліцензійні платежі), що сплачуються ТОВ "Кіноманія" на підставі ліцензійних договорів, укладених між ТОВ "Кіноманія" та компанією Brothers Pictures», ні прямо, ні опосередковано не сплачуються на користь продавця (ТОВ "Кінокомпанія "Каро Премьер"), та не є умовою продажу товару (фільмокопій), вони не повинні включатися до митної вартості фільмокопій як вартість товару (або її частина).

Розглядаючи спір по суті, суд також відзначає, що згідно з пп. 3.1.2 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість»об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту).

Як зазначалося вище, враховуючи положення статті 419 Цивільного Кодексу України, товаром, що перетинає митну територію України в режимі імпорту є виключно фільмокопії. Тобто, об'єктом оподаткування є виключно вартість фільмокопій, скоригована згідно з положеннями статті 267 Митного Кодексу України (повинна включати платежі, що прямо чи опосередковано надходять на користь продавця).

Частина 2 пп. 3.2.7 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачає, що не є об'єктом оподаткування операції з виплат роялті у грошовій формі або у вигляді цінних паперів, які здійснюються емітентом.

Таким чином, включаючи платіж - роялті до митної вартості, що сплачується за окремим ліцензійним договором, укладеним між ТОВ "Кіноманія" та незалежною третьою особою (Brothers Pictures»), Бориспільська митниця неправомірно зобов'язала позивача сплатити податок на додану вартість з операцій, що не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Пунктом   17.1   ст.   17   Закону   України   "Про   порядок   погашення зобов'язань платників    податків    перед    бюджетами    та    державними    цільовими    фондами” визначається, що штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах визначених цією статтею, за порушення податкового законодавства.

Відповідно до 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 зазначеного закону у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Оскільки суд визнав  відсутність  порушень  податкового законодавства з боку позивача, то, відповідно, підстав для застосування до позивача штрафних санкцій визначених спірними податковими повідомленнями, у відповідача не було.

Суд також бере до уваги, що згідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень обов'язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії  чи  бездіяльності покладається  на   відповідача,   якщо   він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Оцінюючи подані сторонами докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному дослідженні в судових засіданнях всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи вимоги статей 69-71, 79, 86, 138, 139, 143, 151, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні від 03.10.2007 повноважний представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про відмову від присудження на його користь судових витрат та не заперечує  проти їх понесення за власний рахунок. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 97 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивача компенсації не підлягають та покладаються на нього.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повістю.

Визнати нечинним податкове повідомлення Бориспільської митниці № 1 від 05 березня 2007 року.

Визнати нечинним податкове повідомлення Бориспільської митниці № 2 від 05 березня 2007 року.

Визнати нечинним податкове повідомлення Бориспільської митниці № 3 від 16 квітня 2007 року.

Визнати нечинним податкове повідомлення Бориспільської митниці № 4 від 16 квітня 2007 року.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд апеляційної інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                          О.О. Євсіков

Дата складання та підписання постанови у повному обсязі –08.10.2007.