П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року

м.  Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Барбари В.П.,

суддів:

Гуля В.С., Карпечкіна П.Ф.,
Колесника П.І., Потильчака О.І., Черногуза Ф.Ф., Щотки С.О.,

за участі представників:

суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи
ОСОБА_1-

ОСОБА_2,

виконавчого комітету Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки Крим -

Сидельникової
Г.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим на постанову Вищого
господарського суду України від 29 травня 2007 року у справі №2-29/18476-2006 за
позовом суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим,
Кримського республіканського підприємства “Бюро реєстрації і технічної
інвентаризації м. Євпаторії” про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року суб'єкт підприємницької діяльної -
фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом про визнання
за нею права власності на об'єкт нерухомого майна - автостоянку, розташовану
АДРЕСА_1, а також зобов'язання Кримського республіканського
підприємства “Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії” провести
реєстрацію її права власності на це майно.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на
статтю 48 Закону України “Про власність”, статті 331, 392 ЦК України вказавши,
що даний об'єкт було побудовано на земельній ділянці, яка використовується нею
на законних підставах.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від           4 грудня 2006 року, залишеним без
змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13
лютого 2007 року, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29 травня            2007 року зазначені судові рішення
залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 23 серпня           2007 року за касаційною скаргою
виконавчого комітету Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим
порушено провадження з перегляду у касаційному порядку зазначеної постанови
Вищого господарського суду України.

У касаційній скарзі ставиться
питання про скасування оскаржуваної постанови з мотивів неправильного
застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального
права.

Кримське республіканське підприємство “Бюро реєстрації і технічної
інвентаризації м. Євпаторії” не використало наданого законом права на участь
свого представника у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників суб'єкта
підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_1, виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, Судова палата вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без змін рішення
місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції, Вищий
господарський суд України виходив із того, що суб'єкт підприємницької діяльної - фізична особа ОСОБА_1 правомірно використовувала надану
їй в оренду земельну ділянку шляхом розміщення на останній спірного майна, а
відтак створення за власні кошти цього майна здійснено позивачкою без порушень
вимог чинного законодавства України.

Проте з таким висновком погодитися
не можна.

Під час розгляду спору судами було встановлено, що 1 квітня 2004 року на підставі рішення Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки Крим від 3 червня 2003 року №24-10/65 між вказаною радою
та суб'єктом підприємницької діяльної - фізичною особою ОСОБА_1 було укладено
договір оренди, відповідно до умов якого для розміщення автостоянки останній
було передано в користування земельну ділянку площею 2944,0 м2, яка
є комунальною власністю.

За договором від 10 червня 2004 року, укладеним між позивачкою та
товариством з обмеженою відповідальністю “Бігма”, останнє здійснило будівництво
автостоянки на вищезазначеній земельній ділянці, у результаті чого було
створено новий об'єкт нерухомості.

Відповідно до статті 24 Закону України “Про планування
і забудову територій” (у редакції, що була чинною на момент вирішення спору)
фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво
об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво). Фізичні та юридичні
особи, заінтересовані в здійсненні будівництва об'єктів містобудування, подають
письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу
відповідної ради або Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації.

Згідно з умовами пункту 27 вищезазначеного договору оренди земельної
ділянки зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі,
культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні
насадження орендар має право лише за наявності письмової згоди орендодавця.

Разом з тим, у матеріалах даної справи відсутні докази того, що орендар
отримав наданий у встановленому законом порядку дозвіл на будівництво спірного
об'єкту.

Хоча з'ясування вказаних обставини має істотне значення для правильного
вирішення справи, суд на них уваги не звернув та не навів мотивів, з огляду на
які вони не були взяті до уваги.

Оскільки дослідження цих обставин зачіпає права й обов'язки орендодавця -
Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим, суд також повинен був
притягнути зазначену особу до участі у справі в якості співвідповідача.

За таких обставин ухвалені у даній
справі судові рішення є незаконними та необґрунтованими, у зв'язку з чим вони
підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції
необхідно врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

При цьому суду необхідно встановити дійсні права та обов'язки сторін і в
залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 11117-11121
Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Євпаторійської міської ради
Автономної Республіки Крим задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 29 травня                 2007 року, постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2007 року та
рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 4 грудня 2006 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          В.П.
Барбара

Судді:                                                                                    В.С.
Гуль

П.Ф. Карпечкін

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

Ф.Ф.
Черногуз

С.О. Щотка