ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.07 р.                                                                               Справа № 36/26

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ

до відповідача Приватного підприємства „Торгівельне  підприємство „Арам” м.Слов”янськ

про стягнення  11 139грн. 89коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача:  Титаренко О.Л. по дов. №юр/6010 від 29.12.06р.;

від відповідача: Магдєєва Н.М. по дов. №18 від 15.05.07р.;

З 30.05.07р. по 08.06.07р. у

судовому засіданні згідно ст. 77

Господарського процесуального

кодексу України оголошувалась

перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в особі Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Торгівельне підприємство „Арам” м.Слов”янськ, про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в сумі 7 035грн. 59коп., пені в сумі 4 015грн. 26коп., суми інфляції 67грн. 53коп., 3% річних в сумі 21грн. 51коп.

У ході розгляду спору позивач згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги теплопостачання по договору №339 від 01.01.2005р.

Крім того, позивач письмовою заявою від 08.06.07р. вдруге уточнив позовні вимоги згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України   в частині стягнення 3% річних та суми інфляції і просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 7 035грн. 59коп., суму інфляції - 53грн. 71коп., 3% річних в сумі 19грн. 61коп., пеню в сумі 3 999грн. 91коп.

Суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнень.

В обґрунтування вимог позивач посилається на договір №339 від 01.01.2005р. зі змінами та доповненнями до нього, акт на включення опалення від 18.10.2006р., рахунки, договір №35 від 01.09.2004р., рішення Виконавчого комітету Слов”янської міської ради №529 від 28.08.2006р., листи №09/4737 від 08.09.2006р., №09/1060 від 28.02.2007р.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення основного боргу не визнає, надав суду квитанцію №507 від 29.05.07р. згідно якої він оплатив у рахунок погашення основного боргу 682грн. 91коп. Вимоги позивача в сумі 11 139грн. 89коп. вважає необґрунтованими, оскільки п.6.1 договору №339 від 01.01.2005р., який був підписаний з боку відповідача з протоколом розбіжностей, передбачено, що зміни  тарифів здійснюються лише за згодою сторін. Також відповідач посилається на те, що послуги за новими тарифами в сумі 1 699грн. 24коп. для нього надзвичайно великі, про що він повідомив позивача і листом №11 від 20.02.07р. був вимушений відмовитися від послуг позивача по теплопостачанню. Відповідач вважає, що позивачем були порушені умови договору №339 від 01.01.2005р., так як збільшення тарифів з відповідачем узгоджено не було і його підприємство не відключили від теплопостачання 8 днів лютого 2007р. та березень-квітень 2007 року. У зв’язку з цим відповідач вважає, що борги виникли не з його вини, а з вини позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

Листом №09/653 від 21.02.2005р. позивач направив відповідачу 2 екземпляра договору №339 на теплопостачання, два доповнення по два екземпляри та зміни до договору, які відповідачем були отримані 24.02.2005р., про що свідчить підпис представника відповідача на супровідному листі №09/653 від 21.02.2005р.

У свою чергу, відповідач листом №12 від 30.02.2005р. (слід відзначити, що дати „30 лютого” у календарному році взагалі не існує) направив позивачу 2 екземпляра протоколу розбіжностей до договору №339 від 01.01.2005р. та доповненням і змінам до нього.

Вказаний протокол розбіжностей позивачем був отриманий 16.05.05р. за №1008, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” за 2005 рік, ксерокопія якого завірена належним чином знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач направив позивачу протокол розбіжностей з порушенням 20-денного строку, передбаченого ч.4 ст.181 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.1.2 договору №339 від 01.01.2005р. позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію для всіх об’єктів загальною площею 199,5м.кв., а відповідач зобов’язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 1.5 договору передбачена межа балансової належності – приміщення є вбудованим у житловий будинок №10 по вул. Шевченко у м.Слов”янську, межею балансового розмежування теплових мереж між позивачем та власником будівлі є зовнішній зріз будівлі.

На виконання умов договору №339 від 01.01.2005р. позивач надав послуги з теплопостачання будинку  №10 по вул. Шевченко у м.Слов”янськ у період з 18.10.2006р. по 01.04.2007р., що підтверджується актом від 18.10.2006р., який був підписаний позивачем та Житлово-експлуатаційною організацією ПП „Навігатор” на підставі того, що він є балансоутримувачем будинку  №10 по вул. Шевченко у м.Слов”янську  відповідно до договору №35 від 01.09.2004р.

У зв’язку з цим суд вважає, що обов’язок позивача відповідно до умов договору №339 від 01.01.2005р. вважається виконаним належним чином.

Рішенням виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 погоджені з 01.09.2006р. тарифи на послуги з теплопостачання та тарифи на послуги по гарячому водопостачанню, що надаються підприємством „Донецьктеплокомуненерго” для бюджетних установ, організацій та інших споживачів, розташованим на території міста, згідно з додатком №1.

Відповідно додатку №1 до рішення виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 для підприємства відповідача встановлений тариф на послуги з теплопостачання в сумі 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за  1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Листом №09/4737 від 08.09.2006р. позивач згідно п.4.2.3 договору повідомив відповідача про те, що згідно Постанови НКРЕ від 08.06.2006р. №736 „Про підвищення тарифів на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, який споживається на виробництво теплової енергії для населення, бюджетних організацій та інших споживачів”, який діє з 01.06.2006р., постанови НКРЕ №589 від 23.05.2006р. про тарифи на послуги з транспортування природного газу, а також рішення Виконавчого комітету Слов’янської міської ради „Про погодження тарифів на послуги теплопостачання” №530 від 28.08.2006р. для населення та №529 від 28.08.2006р. для бюджетних установ та інших споживачів з 5 жовтня вводяться нові тарифи на послуги теплопостачання: 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за 1 1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.1 договору, в редакції змін до нього від 01.01.2005р., передбачено, що розрахунки за теплову енергію що споживається, проводяться згідно пред’явлених рахунків надісланих рекомендованим листом або врученим під особистий підпис представникам відповідача.

Для оплати наданих послуг  теплопостачання позивач виставив рахунки №339 за жовтень 2006р. на суму 767грн. 63коп., за листопад 2006р. на суму 1 699грн. 74коп., за грудень 2006р. на суму 1 699грн. 74коп., за січень 2007 р. на суму 1 699грн. 74коп., за лютий 2007р. на суму 1 699грн. 74коп., за березень 2007р. на суму 1 699грн. 74коп., а всього на суму 9 266грн. 33коп., які відповідачем  були отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках.

Однак взяті на себе договірні зобов’язання відповідач виконав частково, надані позивачем послуги оплатив в сумі 2 230грн. 74коп.

Після пред’явлення позову відповідач також частково перерахував позивачу у рахунок погашення основного боргу 682грн. 91коп., що підтверджено квитанцією №507 від 29.05.07р.

Таким чином на день прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем надані послуги з теплопостачання склала 6 352грн. 68коп.

20.02.2007р. відповідач направив позивачу лист №11, в якому просив припинити подачу теплової енергії у приміщення магазину №19 по вул. Шевченко, б.10 у м.Слов”янську з 25.02.2007р. на підставі п.1.1 Умов припинення подачі теплової енергії (додаток №5 до договору) та вважати розірваним договірні зобов’язання по договору №339.

Листом №09/1060 від 28.02.2007р. позивач повідомив позивача про те, що згідно п.11 договору №339 на теплопостачання магазину по вул. Шевченко,10 у м.Слов”янську, договір вважається автоматично пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін, тобто до 15.09.06р., наступним критерієм розірвання договору є встановлення незалежного джерела теплопостачання при виконанні усіх умов наказу №4 від 22.11.05р. Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства. Встановлення незалежного джерела теплопостачання здійснюється лише після закінчення опалювального періоду. У теперішній час опалення у магазин відповідача подається централізовано, так як це приміщення є вбудованим у житловий будинок і має єдину систему опалення. Тарифи, які застосовуються з жовтня 2006 року були погоджені в Донецькому територіальному відділенні Антимонопольного комітету України від 10.08.2006р. №3077, проект рішення з аналізом регуляторного акту був обнародуваний в газеті Слов’янського міського виконкому „Совет” від 13.07.06р. №50. Протягом встановленого строку зауважень та пропозицій не надходило, тому згідно рішення №529 від 28.08.2006р. Слов’янської міської ради дані тарифи були затверджені.

Однак,  до теперішнього часу відповідач заборгованість за послуги теплопостачання не оплатив, доказів погашення залишку боргу в сумі 6 352грн. 68коп. не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №339 від 01.01.2005р. зі змінами та доповненнями до нього, актом на включення опалення від 18.10.2006р., рахунками, договором №35 від 01.09.2004р., рішенням Виконавчого комітету Слов’янської міської ради №529 від 28.08.2006р., листами №09/4737 від 08.09.2006р., №09/1060 від 28.02.2007р., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6 352грн. 68коп.  обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача в частині того, що позивачем були порушені умови договору №339 від 01.01.2005р. і збільшення тарифів на послуги теплопостачання з відповідачем узгоджено не було, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані тарифи були погоджені рішенням Виконавчого комітету Слов’янської міської ради №529 від 28.08.06р.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача стосовно того, що листом №11 від 20.02.2007р. він просив позивача припинити постачання теплової енергії згідно п.1.1 додатку №5 до договору №339 від 01.01.2005р., з огляду на таке. Згідно п.1.5 договору відповідальність між позивачем та відповідачем за технічний стан та обслуговування теплопостачальних установок здійснюється відповідно до їх балансової належності. Орендоване відповідачем приміщення є вбудованим у житловий будинок №10 по вул. Шевченко у м.Слов”янську. Договором №35 від 01.09.2004р., укладеного між позивачем та Житлово-експлуатаційною організацією ПП „Навігатор”, який належить даний житловий фонд  і яка утримує,  технічно обслуговує внутрібудинкові системи опалення та забезпечує розподіл теплової енергії кінцевому споживачу, передбачено, що межею балансової належності є зовнішній зріз будинку. Як вбачається з письмових пояснень позивача, тепломережа може відключити житловий будинок в цілому, а окреме приміщення або його частину – ні, так як існує „Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання”, який затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та жилого-комунального господарства України №4 від 22.11.2005р. Даний Порядок визначає процедуру відключення від систем централізованого опалення житлового будинку (секції, під’їзду) або його окремих приміщень. Пунктом 2.1 Порядку передбачено, що для вирішення питання  про відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення, в якій вказується причина відключення. Також, п.2.5 Порядку передбачено, що роботи по відключенню теплопостачання виконуються у міжопалювальний період.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що листом №11 від 20.02.2007р. він просив позивача розірвати договір №339 від 01.01.2005р., оскільки він не дотримався порядку розірвання господарських договорів, передбаченого ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, а відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ст. 625 ЦК України, прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 19грн. 61коп., а сума інфляції – 53грн. 71коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення відповідно до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій” та п.7.2.3 договору  в сумі 3 999,91грн.

Однак суд вважає, що позивач при розрахунку невірно застосував розмір пені  - 1% за кожен день прострочення, оскільки це суперечить Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Так, статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені (штрафних санкцій), не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Перевіривши арифметично наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума нарахованої пені перевищує подвійну ставку Національного банку України, яка є граничним розміру пені і може бути стягнута за прострочку виконання грошового зобов’язання.

У зв’язку з цим, суд вимоги позивача в частині стягнення пені задовольняє частково, та стягує з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 186грн. 27коп.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно  ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ до Приватного підприємства „Торгівельне  підприємство „Арам” м.Слов”янськ  про стягнення  11 139грн. 89коп. з урахуванням уточнення.

Стягнути з  Приватного підприємства „Торгівельне  підприємство „Арам”, , (84102, м.Слов”янськ, вул. Дарвіна, 21, р/р0270 в ПІБ м.Слов”янська, МФО 334561) на користь Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (84122, м.Слов”янськ, вул. Іскри,5, р/р1812 у ПІБ м.Слов”янська, МФО 334561) основний борг в сумі  6 352грн. 68коп., суму інфляції 53грн. 71коп., 3% річних в сумі 19грн. 61коп., пеню в сумі 186грн. 27коп., держмито в сумі 72грн. 95коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 77грн. 27коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення оголошений 08.06.07р. об 11год. 00хвил.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя