ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2007 р.                                                            Справа № 47/203-07

вх. № 4740/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;  відповідача - 1-го - Кануннікова Т.М. за довіреністю від 04.01.2007р.,

2-го відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до  1-го відповідача - Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури територій", м. Харків

2-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп"янські теплові мережі"

про стягнення 4463717,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4463717,00грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору поруки 17/06-573 від 03.04.2006р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 25500,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та вжити заходи щодо забезпечення позову.

Позивач у позовній заяві заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу у розмірі позовних вимог. Суд розглянувши дане клопотання   відмовляє позивачу у задоволенні його  оскільки: позивач не надав обгрунтованого підтвердження того, що невжиття таких заходів  може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідач 21.05.2007р. надав через канцелярію клопотання про залучення до участі у справу у якості 2-ого відповідача - ТОВ "Куп"янські теплові мережі.

Представник позивача проти заявленого відповідачем клопотання не заперечує. Суд, розглянувши заявлене відповідачем клопотання, вважає за необхідне відповідно до ст. 24 ГПК України задовольнити його, як таке що не суперечить інтересам сторін та чинному законодавству.

Представник 1-го відповідача надав через канцелярію господарського суду 14.06.2007р. відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що порука припинена відповідно до  ч. 4. ст. 559 ЦК України

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського суду 14.06.2007р. відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог на підставі того, що 5 квітня 2006 року ухвалою господарського суду Харківської області по справі № Б-50/77-05 ТОВ “Куп’янські теплові мережі” визнано банкрутом та  відповідно до Закону України “Про неплатоспроможність боржника або визнання його банкрутом” сума заборгованості, яка утворилась за основними договорами, була заявлена ДП “Газ-тепло” та включена до реєстру кредиторів, затвердженого судом

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 06.06.2007р. розгляд справи було продовжено до 10.07.2007р.

Сторони надали суду узгоджене клопотання про продовження строку розгляду справи за межами строку, передбаченого ст. 69 ГПК України- до 01.08.2007р. Дане клопотання було прийняте та задоволено судом.

У судовому засіданні призначеному на 25.07.2007р. в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 27.07.2007р. о 15:00год.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 17/06-573 від 03.04.2006р. Відповідно до умов цього договору відповідач поручився за виконання обов"язків по сплаті заборгованості, що виникла за умовами договору передбаченого п.1.2 цього договору.

Згідно п. 1.2. договору під основним договором розуміють договір комісії №12/04-387 від 01.10.2004р. та договір комісії 12/05-538 від 01.10.2005р., що укладені між ДП "Газ-тепло" та ТОВ "Куп"янські теплові мережі".

Відповідно до п.1.3 Договору сума зобов'язань боржника за основними договорами, поруку на виконання яких надає Кредитору поручитель, складає 4 463 717,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в додатку 1 до Договору встановлено графік погашення заборгованості, згідно з яким боржник зобов'язався з травня 2006 року по квітень 2007 року погасити заборгованість у сумі 4 463 717,00 грн. рівними частками, а саме по 371 976,42 коп. щомісяця.

Згідно з п. 2.2 договору у випадку порушення боржником виконання графіка заборгованості, поручитель протягом п’яти банківських днів перераховує суму, що повинен був сплатити боржник.

Згідно статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1. ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором солідарно.

Згідно з ч. 1. ст 543 того ж кодексу, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У п. 4.2. Договору поруки №17/06-573 зазначено, що він діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України, відповідно до ч.4 якої, порука припиняється, якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява надійшла до суду 16 ківтня 2007 року, тобто після спливу річного терміну з моменту укладання договору поруки №17/06-573 від 3.04.2006 року.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський   суд   у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 25500,00грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 541, 553, 554, 559  Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22,  33, 43, 47-49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.