ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.

№ 19/85

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

СПД ОСОБА_1

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 24.07.2007 р.

у справі

господарського суду Полтавської
області

за позовом

ВАТ “Полтава-Авто”

до

СПД ОСОБА_1

про

стягнення 13049, 01 грн.

в судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Савченко
А.Г. (дов. від 21.03.07 № 9),

відповідача: не
з'явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 19.04.07
господарського суду Полтавської області позов задоволено. З СПД ОСОБА_1 на
користь позивача стягнуто 10302 грн. інфляційних, 2704, 01 грн. -річних, 130,
49 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. -витрат на ІТЗ судового
процесу.

Постановою від 24.07.07 Київського
міжобласного апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без
змін.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями, СПД ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин
справи, прийняти нове рішення, яким  в
позові відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду  справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового
акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено місцевими
господарськими судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов
договору № 136 про надання поворотної фінансової допомоги від 2 квітня 2004
року, укладеного між сторонами спору, позивачем надано відповідачу допомогу в
розмірі 34000 грн., яку в строк до 2 липня 2004 року останній зобов'язався
повернути.

При цьому зобов'язання щодо
повернення даної фінансової допомоги відповідачем виконано не було.

Судами з'ясовано, що рішенням від
09.06.2006 господарського суду Полтавської області, залишеним без змін  постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 04.10.2006, та постановою Вищого
господарського суду України від 24.01.2007, у справі № 18/162 на користь ВАТ
“Полтава-Авто” з СПД ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по вказаному вище договору
№ 136  в сумі 34000 грн. та судові
витрати.

На виконання даного рішення в
порядку ст.116 ГПК України 02.02.2007 року господарським судом Полтавської
області видано наказ №18/162.

Судами встановлено, що на підставі
ст. 625 ЦК України позивачем нараховано відповідачу інфляційні в розмірі 10302
грн. за період липень 2004р. - лютий 2007р. та 3 % річних за період 03.07.2004
- 12.03.2007 від простроченої відповідачем суми в розмірі 2747, 01грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

У цьому зв'язку судами правомірно
взято до уваги, що факт наявності заборгованості за договором фінансової
допомоги № 136 від 02.04.2004 встановлено рішенням господарського суду
Полтавської області від 09.06.2006 справі №18/162, та враховується згідно ст.
35 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК
України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із
сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому судами обгрунтовано взято
до уваги, що цивільним законодавством не передбачено підстав припинення
виконання зобов'язання факт прийняття рішення судом, а доказів виконання
зобов'язання по сплаті боргу згідно з договором № 136 від 02.04.2004
відповідачем судам попередніх інстанцій
надано не було.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з
дотриманням норм матеріального  та  процесуального права і підстави для їх
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий  господарський  суд
України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 24.07.2007 Київського
міжобласного апеляційного господарського суду у справі № 19/85 залишити без
змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко
Т.Ф.

Коробенко Г.П.