ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 вересня 2007 р.                                                                              Справа № 14/98-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Вінницяхліб" Відкритого акціонерного товариства "Концерн Хлібпром", м. Вінниця

до: Приватного підприємства "РЦ ПродТорг", м. Вінниця

про стягнення 6983,17 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №124 від 13.09.07.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення  вказаних норм в позовній заяві не вказано та не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Зокрема, посилаючись на здійснення  поставок відповідно до умов договору №140 від 01.10.05, позивач не надав фінансових документів які б підтверджували факт поставки товару відповідачу.

Також, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку ціни позову із зазначенням первинних документів на підставі яких його складено, та відображенням динаміки погашення  боргу з відповідною вказівкою на  платіжні доручення, банківські виписки тощо.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно ч. 3,4 ст. 28 ГПК України,  представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Статтею  36 ГПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В порушення вказаних норм, дану позовну заяву підписано  представником ДП "Вінницяхліб" ВАТ "Концерн Хлібпром",  на підтвердження повноважень якого  діяти в інтересах  позивача надано  не  завірену   мокрою   печаткою  підприємства   ксерокопію  довіреності   від 16.01.07.

Також, позивачем  не  надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та  розмірі.

Відповідно до ст.3 Декрету КМУ “Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито“,  держмито з вимог майнового характеру сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сума стягнення за даним  позовом становить 6983,17 грн., фактично ж   платіжним дорученням   №01023842 від 17.09.07  до держбюджету було перераховано держмито  у сумі  69,83  грн., тоді як  мало бути сплачено  102 грн., тобто не менше  6 нмдг.

Крім того, відповідно до розділу 3 п.7 Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”,  реквізит  "Призначення платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Проте, в платіжному дорученні №01023842 від 17.09.07, що додане як доказ сплати державного мита, у графі “Призначення платежу” вказано, “Держмито за заявою ДП "Вінницяхліб" в госп суд зг служб. зап. від 12.09.07", тоді як позовна заява містить інші реквізити, зокрема вихідною датою є 13 вересня 2007р. Крім того, у вказаній графі платіжного доручення не зазначено  предмет позову та  найменування  відповідача.

Викладене вище стосується також  платіжного доручення №01023846 від 17.09.07 на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Таким чином,  державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу  поверненню  позивачу не підлягають.

Крім того, відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

До матеріалів позовної заяви,  як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано  фіскальний чек №2853 від 17.09.07. Проте, із зазначеного  чеку не можливо встановити які саме документи направлялись відповідачу.

В свою чергу, належним доказом направлення саме копії позовної заяви відповідачу, є бланк опису вкладення, який згідно ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення. Дані вимоги позивачем  не було дотримано і опису вкладення до матеріалів справи не надано.

Керуючись п. п.1, 3,4,6,10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №124  від 13.09.07   разом  з матеріалами   повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя                                                Залімський І.Г.