ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.07 р.                                                                               Справа № 15/191

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Ковальське та ливарне виробництво” м. Краматорськ ()

про стягнення основного боргу в сумі 6503,00 грн., 3 % річних у сумі 147,21 грн., інфляції у розмірі 439,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:  Бочаров О.І.. за довіреністю № 26/40-ю від 29.06.07 р.

від відповідача: Кірєєв М.В. за довіреністю від 20.06.2007 р.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 30.08.2007 р. до 03.09.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Ковальське та ливарне виробництво” м. Краматорськ про стягнення основного боргу в сумі 6503,00 грн., 3 % річних у сумі 147,21 грн., інфляції у розмірі 439,75 грн.

Ухвалою суду від 11.06.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/191.

07.08.2007 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.08.2007 року строк вирішення спору продовжений до 07.09.2007 р.

У судовому засіданні 03.09.2007 р. представником позивача та відповідача було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши пояснення представників  сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2006 р. між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) був укладений договір № 95/03/2875 про поставку продукції (товару) згідно специфікацій, які є невід’ємною частиною договору. За умовами договору продавець зобов’язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію. Ціни на товари, строк та порядок поставки зазначаються у специфікаціях. Оплата товару проводиться шляхом попередньої оплати в розмірі 50 % для авансування заказу та 50 % за повідомленням про готовність товарів до відвантаження. Строк дії договору від дати укладення до 31 грудня 2006 р. У разі, якщо покупець та продавець не повідомлять один одного про своє бажання припинити дію договору, то він вважається автоматично пролонгованим на строк до 31 грудня наступного року.

Відповідно до умов договору та специфікації № 1 до цього договору відповідач виставив позивачу для проведення попередньої оплати рахунок-фактуру № СФ-0000073 від 07.06.2006 р. на „ось” ч. 1242-4003 у кількості 8 од. за ціною 21287 грн. за одиницю, на загальну суму 204355,20 грн. разом з ПДВ.

Позивач платіжними дорученнями № 3243 від 07.07.2006 р. на суму 20000 грн., № 3399 від 21.07.2006 р. на суму 8999,80 грн., № 3651 від 02.08.2006 р. на суму 28592 грн. перерахував кошти у розмірі 57591,80 грн. як попередню оплату за поковки (ось) згідно рахунку-фактури № СФ-0000073 від 07.06.2006 р. за договором № 95/03/2875 від 05.06.2006 р., що підтверджується самими платіжними дорученнями з відміткою банку про отримання коштів та листами про зміну призначення платежів: лист відповідача № 597 від 29.08.2006 р. та лист позивача № 14/542 від 01.09.2006 р., які додані до матеріалів справи.

На виконання умов договору після отримання попередньої оплати згідно рахунку-фактури № СФ-0000073 від 07.06.2006 р. відповідач виготував та поставив позивачу за видатковою накладною № РН-0000044 від 09.08.2006 р. товар „ось” ч. 1242-4003 у кількості 2 од. за ціною 21287 грн. за одиницю на загальну суму 51088,80 грн. (вказана накладна додана до позову).

Після цього позивач  листом від 01.09.2006 р. № 25/394 у зв’язку із зміною його виробничої програми відмовився від отримання залишку поковок від відповідача згідно специфікації № 1, просив поковки більше не виготовляти. Даний лист позивач вважає невід’ємною частиною договору № 95/03/2875 від 05.06.2006  р.

Як встановлено судом у судовому засіданні з пояснень представників сторін під назвою „поковки” слід розуміти продукцію під назвою „ось” згідно специфікації до договору.

Після відмови отримання продукції позивач листом № 25/422 від 07.09.2006 р. просив відповідача повернути залишок перерахованої суми на виготовлення 2-х осів у сумі 6503 грн.

На вказаний лист позивача про повернення попередньої оплати у сумі 6503 грн. відповідач відповів листом № 622 від 08.09.2006 р. за підписом заступника директора про те, що на отримані в якості попередньої оплати кошти були закуплені необхідні матеріали для виготовлення продукції згідно специфікації до договору, повернення отриманих коштів можливе за таких обставин тільки у разі реалізації придбаного матеріалу відповідачем.

Даний лист відповідача позивач сприйняв як гарантію оплати суми 6503 грн., про що вказує у претензії № 26/16 від 01.03.07 р. на оплату вказаної суми.

Відповідач у відзиві на позов вказує на те, що законних підстав для повернення попередньої оплати не існує, тому як строк дії договору не сплинув до теперішнього часу у зв’язку з його пролонгацією на 2007 р., одностороння відмова стороною від виконання зобов’язання за договором законом або умовами самого договору не передбачена. Лист за підписом заступника директора не може вносити зміни до умов договору, не може породжувати нових зобов’язань для відповідача, пов’язаних з виконанням умов договору, тому як заступник директора таких повноважень від керівника у встановленому законом порядку не отримував, статут підприємства такі повноваження надає лише керівнику. Вказаний лист по суті є роз’ясненням відповідача позивачу стосовно правовідносин між ними на його звернення про повернення суми попередньої оплати, а не гарантією повернення попередньої оплати, як це помилково сприймає позивач.

Розглянувши позовні вимоги та заперечення відповідача суд вважає позов необґрунтованим у зв’язку з наступним:

1)          Вищевказаними умовами договору передбачена попередня оплата товару згідно специфікації до договору, що здійснив позивач перерахуванням суми 57591,80 грн. на виставлений рахунок на суму 204355,20 грн. разом з ПДВ за 8 од. товару („ось” ч. 1242-4003), тобто позивачем проведена тільки часткова попередня оплата за товар згідно умов договору. В повному обсязі своїх зобов’язань щодо попередньої оплати за товар позивач не виконав, у зв’язку з чим відповідач мав можливість на виготовлення тільки 2-х од. товару замість передбачених договором 8 од. Вказані 2 од. товару відповідач поставив позивачу, тобто свій обов’язок в цій частині щодо поставки товару відповідач виконав. На суму попередньої оплати 6503 грн. (залишок від виготовлення 2-х од. товару за ціною 21287 грн. за одиницю) відповідач виготовити жодної одиниці вказаної продукції фактично не може до проведення позивачем додаткової попередньої оплати за цю продукцію.

2)          Згідно ст. ст. 525 ЦК України, 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому на думку суду  лист № 622 від 08.09.2006 р. за підписом заступника директора Слабоспицького І.А. не є тим документом, яким відповідач погодив зміни до умов договору. Вказане підтверджується як змістом цього листа, так і відсутністю повноважень у посадової особи, яка його підписувала, на внесення змін до договору, що зазначено у поясненнях директора відповідача вих. № 379 від 30.08.2007 р. та підтверджується статутом відповідача, які додані до матеріалів справи. Згідно п. 10.3 договору усякі зміни та доповнення до договору дійсні лише за умови, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими особами обох сторін. За вказаних обставин строк дії договору не закінчився, відповідач не порушував своїх зобов’язань щодо поставки товару, тому законних підстав у позивача відмовлятися від подальшого виконання умов договору про внесення попередньої оплати та отримання продукції судом не вбачається, також відсутні законні підстави у позивача станом на теперішній час згідно ст. 693  ЦК України вимагати повернення попередньої оплати на суму 6503 грн.

3)          У відповідача відсутнє грошове зобов’язання перед позивачем на суму 6503 грн. згідно норм закону та умов договору, тому безпідставні вимоги позивача про нарахування на неіснуюче грошове зобов’язання 3 % річних та індексації згідно ст. 625 ЦК України.

Таким чином суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати згідно ст. 49 ГПК України відносить на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись  статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 03.09.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя