ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2007 р.                                                 Справа №  11/584/07

м. Миколаїв

За позовом:  Приватного підприємства “Морське агентство ФАМ”

(юр. адреса: 87515, м.Маріуполь, пр.Леніна, 1)

(пошт. адреса: 87510, м.Маріуполь, пр.Адмірала Луніна, 15/3)

до  відповідача: Державного підприємства “Дельта-Лоцман” в особі

Відокремленого підрозділу “Азовська регіональна лоцманська служба”

(54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 27)

Суддя  Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Питомець Г.П.. –дов. №9 від 27.11.2006р.,

від  відповідача:

Суть спору:  визнання договору б/н від 16.10.2006р. укладеним в редакції позивача та спонукання до виконання зобов’язань

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що пропозиції позивача викладені в протоколі розбіжностей були не прийняті ДП і спір було подано на вирішення до суду.

У судовому засіданні 16.10.2007р. у відповідності до положень ст.. 77 ГПК України було оголошено перерву.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали  справи,  суд –

в с т а н о в и в:

Позивач посилається на те, що між ним та ДП „Дельта –лоцман” було укладено договір б/н від 16.10.2006р. про надання послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден який державне підприємство відмовляється виконувати посилаючись на те, що нім нібито відмовлено приватному підприємству укласти запропонований договір.

В обґрунтування позовних вимог морське агентство позивач зазначає, що 02.10.2006р. ним було отримано віл відповідача проект договору про надання послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

16.10.2006р. він надіслав відповідачу підписаний договір з протоколом розбіжностей.

У встановлений статтею 181 Господарського кодексу України строк для врегулювання розбіжностей відповідач до суду не звернувся, проте, 28 листопада 2006 року надав послуги з лоцманського проведення в/с „Svyataya Elena”, 5,11,29 грудня 2006 року, 2,7,9,12,15 січня 2007 року в/с „He Rong  15 та 22 грудня 2006 року, в/с „Svyataya Mariya”, 20 та 25 грудня 2006 року в/с „Svyatoy Andrey” 25 та 29 грудня 2006 року „Svyataya Aleksandra”7 та 11 січня року, за заявками позивача відповідно до умов договору від 16.10.2006р.

Частина 8 статті 181 ГК України передбачає, якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання договору, який вважається неукладеним через недосягнення сторонами згоди з усіх істотних питань, правові наслідки таких дій сторони визначаються нормами Цивільного кодексу України.

З змісту частина 2 ст.642 ЦК України слідує, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних в пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Отже, надавши названі послуги відповідач фактично засвідчив про його бажання укласти договір на умовах позивача.

Приймаючи рішення по справі судом взято до уваги наступне.

Загальний порядок укладання господарських договорів між господарюючими суб’єктами регулюється ст. 181 Господарського кодексу України.

Частина 1 названої статті передбачає, що господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частина 2 цієї статті передбачає, що проект договору може бути запропоновано будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надсилається другій стороні у двох примірниках.

Листом за вих. № 20 від 28.09.2006р., який було відправлено поштою 29.09.2006р. про що свідчить запис на листі та копія поштової квитанції, позивач направив на адресу відповідача  проект договору б/н  про надання послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден який прохав в 10-ти денний термін підписати та повернути для реєстрації.

Частина 3 названої статті говорить, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист,  факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина 4 згаданої статті передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору,  складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження в договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Листом за вих. № 113 від 16.10.2006р. приватне підприємство “ФАМ Балкерс” направило на адресу начальника відокремленого підрозділу ДП „Дельта-лоцман” в м. Маріуполі лист в якому повідомляло, що надсилає підписаний ним договір про надання лоцманських послуг та послуг та послуг служби регулювання суден та додаткову угоду.

Одночасно адресату повідомлялось, що договір підписано з протоколом розбіжностей, який запропоновано підписати та один примірник повернути в термін відповідно до чинного законодавства.

Як передбачено ч.5 названої статті ГК України, сторона, яка одержала протокол розбіжностей по договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати у цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як зазначено в позовній заяві підписаний відповідачем спірний договір з протоколом розбіжностей було отримано ним 18.10.2006р. (вх.№16) але жодної з розбіжностей врегульована не була і не була включена до договору.

В той же час, 6.11.2006р., тобто у двадцятиденний строк, державне підприємство „дельта –лоцман” звернулось до господарського суду з позовом про визнання договору б/н від 16.10.2006р. укладеним в редакції позивача.

Такі дії позивача свідчать про те, що ним не прийняті пропозиції відповідача.

Отже сторони не досягли спільної  згоди щодо умов спірного договору.

Частина 8 статті 181 ГК України передбачає, якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання договору, який вважається неукладеним через недосягнення сторонами згоди з усіх істотних питань, правові наслідки таких дій сторони визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Частина 2 ст.642 ЦК України передбачає, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних в пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Посилання позивача на те, що надавши послуги з лоцманського проведення вищеназваним суднам за заявками позивача відповідно до умов договору від 16.10.2006р. відповідач  вчинив дію і фактично засвідчив про своє бажання укласти договір на умовах позивача,  і це  є прийняттям його пропозицій пропозиції не може бути покладено в основу при прийнятті рішення оскільки суперечать як волі відповідача так і фактичним обставинам справи.

Зокрема це підтверджується такими діями державного підприємства як подання позову до суду 06.11.2007 року.

Слід також зазначити, що позивач в протоколі розбіжностей до договору від 16.10.2006 р. не висловив нових додаткових умов,  а подало тільки зміни щодо конкретних пунктів договору запропонованих ДП „Дельта –лоцман”. Тобто, спір виник щодо  тих умов, які зазначені в протоколі розбіжностей. Однак позивачем не надані докази того, що відповідачем були виконані саме спірні умови договору, які передбачені в протоколі розбіжностей.

Зазначення позивачем в заявках на лоцманське проведення про те, що вони є додатком до договору б/н від 16.10.2006р. не може бути свідченням того, що відповідачем виконувались саме його умови, оскільки на цей час відповідачем було подано до суду спір щодо визнання спірного договору укладеним в редакції ДП „Дельта – лоцман”.

Окрім сказаного, судом взято до уваги  те, що лоцманські послуги надаються з метою забезпечення безпеки мореплавства, які забезпечує держава відповідно до міжнародних зобов’язань на своїй митній території.

Надання відповідачем по справі послуг лоцманського проведення 28.11.2006року  в/с „Свята Єлизавета”, в період наявності судового позову не є свідченням визнання ним умов договору викладених в протоколі розбіжностей до спірного договору з боку позивача.

Не є свідченням того, що договір слід вважати укладеним в редакції позивача, факт отримання ним факсимільного листа від ДП „Дельта –лоцман” датованого 25.05.2007р. з пропозицією підписати додаткову угоду оскільки, є слушним зауваження відповідача про те, що цей лист направлявся керівникам агентських компаній які мають діючі договори з підприємством, а позивач по даній справі такого не мав, що підтверджено листом № 20 від 02.04.2007 р. в якому лоцманським службам підпорядкованим ДП „Дельта –лоцман” було дано розпорядження про припинення прийняття заявок від ПП  „Морське агентство „ФАМ” в зв’язку з відмовою останнього укласти двосторонній договір про надання лоцманських послуг.

Відсутність договірних відносин між сторонами також підтверджується наданими відповідачем копіями розрахункових документів за надані ним позивачу послуги в яких відсутні посилання на будь який договір.

Більш того, факт надання послуг заявнику з лоцманського проведення суден шляхом прийняття замовлень, а не на підставі договору, встановлено рішенням господарського суду Донецької області по справі 20/53 від 24.05.2007р. за позовом ДП „Дельта –лоцман” до позивачу у даній справі.

Що стосується додаткової угоди № 1 яка запропонована позивачем щодо доповнення реквізитів підприємства ще одним розрахунковим рахунком в банківській установі, то суд вважає, що в даному випадку мова йде не про умови договору, а про його реквізити. Діючим законодавством не передбачено досудового порядку врегулювання спору відносно реквізитів сторони.

Оскільки Державне підприємство „Дельта-Лоцман” не визнано у встановленому порядку монополістом на ринку послуг,  що ним надаються, а відповідач є суб’єктом підприємницької діяльності, і діючим законодавством не передбачено обов’язку для сторін у цьому спорі обов’язкове укладання договорів на про надання послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден, суд вважає, що дія частини сьомої до цих спірних правовідносин застосована бути не може.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                        К.Л.Василяка