ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
№ 4/297А

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                              Мамонтової О.М.

суддів                                                                    Заріцької А.О.

Хандуріна М.І.

За участю представників :

від позивача          не з'явилися

від відповідача     не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу дочірнього підприємства "Управління № 116" АТЗТ "Донбасстальконструкція" на рішення господарського суду Донецької області від 10.11.05р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.01.06р.

по справі № 4/297а

за позовом  дочірнього підприємства "Управління № 116" АТЗТ "Донбасстальконструкція"

до    Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве

про  визнання недійсною вимоги № Ю-295

В С Т А Н О В И В  :

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2005 року у справі № 4/297а (суддя Гринько С.Ю.) відмовлено в задоволенні позову Дочірнього підприємства "Управління № 116" Акціонерного товариства закритого типу "Донбасстальконструкція" до Управління Пенсійного фонду в м.Єнакієве про визнання недійсною вимоги № Ю-295 від 08.08.2005 року.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.01.2006 року (головуючий Калантай М.В., судді Кондратьєва С.І., Старовойтова Г.Я.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Дочірнє підприємство "Управління № 116" Акціонерного товариства закритого типу "Донбасстальконструкція" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 10.11.2005 року та постанову від 30.01.2006 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушенням норм матеріального права, зокрема, ст. 1, п. 13 ст. 20, ст. 76 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування".

Згідно розпорядження заступника голови Вищого господарського суду України від 17.07.07р. розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів у складі: Мамонтова О. М. - головуючий, судді Заріцька А. О. і Хандурін М. І..

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство "Управління          № 116" Акціонерного товариства закритого типу "Донбасстальконструкція" звернулося до місцевого господарського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве про визнання недійсною вимоги № Ю-295 (реєстр. № 1006/01) від 08.08.2005 року про сплату 69 726,59 грн. боргу, у т. ч. 36 874,29 грн. недоїмки зі страхових внесків, 27 569,69 грн. фінансових санкцій та 5 282,61 грн. пені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.11.2005 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 30.01.2006 року у цій справі прийняті за нормами Господарського процесуального кодексу України.

01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Пунктом першим частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАСУ) передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті сьомому статті З КАСУ, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначається у пункті першому Положення про Пенсійний фонд України (затверджене указом Президента України № 121/2001 від 1 березня 2001 року) Пенсійний фонд України (далі - Фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затверджене постановою правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30 квітня 2002 року; далі - Положення про Управління Фонду) управління Фонду у районах, містах і районах у містах (далі - управління) є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до підпункту шостого пункту 2.2 Положення про Управління Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління, при прийнятті рішення про сплату недоїмки зі страхових внесків, штрафів та пені, діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Згідно з підпунктом сьомим пункту 2.3 Положення про Управління Фонду воно має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

За змістом статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме територіальним органам Фонду надано право приймати рішення про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Отже, згідно пункту першого частини першої статті 17 КАСУ спори юридичних осіб з управліннями Пенсійного фонду України щодо оскарження їх рішень про стягнення заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування підвідомчі адміністративним судам.

Відповідачем у даній справі є Управління Пенсійного фонду в м. Єнакієве, яке у спірних правовідносинах виступає не як суб’єкт господарської діяльності, а як суб’єкт владних повноважень.

Враховуючи, що відповідач є суб’єктом владних повноважень та спір за своєю правовою природою належить до сфери регулювання публічного права, колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що він повинен вирішуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки справу № 4/297а судами розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, тому прийняті у даній справі судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що справу необхідно направити до  місцевого господарського суду для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу  дочірнього підприємства "Управління № 116" АТЗТ "Донбасстальконструкція" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.11.05р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.01.06р. по справі № 4/297а  скасувати.

Справу № 4/297а передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя                                                           О.М. Мамонтова

Судді:                                                                                 А.О. Заріцька

М.І. Хандурін