СУД
СУД
УХВАЛА

12.10.07                                                                                 Справа № 9/520н-ад.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будуємо разом», м. Луганськ

до Луганської міської ради

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю, м. Луганськ

про скасування рішення

в присутності представників:

від позивача – Чикун В.М., дов. б/н від 14.08.07,

від відповідача –Радченко С.М., гол. юрисконсульт, дов. № 01 -03-03/4587а від 08.08.07,

від 3-ї особи –не прибув.

Суть спору: позивачем  заявлена  вимога про скасування рішення Луганської міської ради від 31.07.07р. № 20/14.

Відповідач, Луганська міськрада, у письмових запереченнях, наданих у судовому засіданні, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступне.

Відповідно до рішення відповідача від 28.11.06р. № 11/102 позивачу була передана в оренду земельна ділянка під будівництво та розміщення багатоквартирного житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями та благоустрій прилеглої території за адресою: м. Луганськ, містечко Щорса, 30.

Вказане рішення викликало обурення мешканців містечка і 23.04.07р. на адресу відповідача звернувся народний депутат України Єфремов О.С. з приводу звернення до нього мешканців містечка. Крім того, 07.05.07р. на адресу відповідача звернувся прокурор м. Луганська з протестом на рішення Луганської міськради від 28.11.06р.

Розглянувши цей протест відповідач прийняв спірне рішення 31.07.07р. № 20/14, відповідно до якого вирішено до врегулювання спірних питань з мешканцями житлових будинків, що розташовані поряд зі спірною земельною ділянкою, щодо будівництва позивачем житлового комплексу, управлінню архітектури та містобудування Луганської міськради не видавати архітектурно-планувальне завдання  на будівництво вказаного об’єкта, а Державній інспекції архітектурно-будівельного контролю м. Луганська не видавати дозволу на виконання будівельних робіт щодо цього об’єкта.

Відповідач зауважив, що відповідно до ч. 2 ст. 144 Конституції України, ст. 21 ЦК України, п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними в судовому порядку, а не скасовуються, про що просить позивач.

У судовому засіданні 01.10.07р. відповідач доповнив свої заперечення тим, що земельна ділянка, яка є предметом розгляду у справі, розташована на території вже сформованого житлового району з відповідною інфраструктурою, а будівництво на ній житлового будинку є ущільненням забудови та порушенням сформованого мікроклімату і спричиняє незручності мешканцям району.

Проте спірне рішення не обмежує права позивача як орендаря земельної ділянки, тому його посилання на відповідні пункти договору оренди землі від 28.02.07р. є безпідставними та такими, що не відповідають ст. 110, 111 ЗК України та п. 24 розділу «Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки»вказаного договору.

Представник третьої особи, ДІАБК, відзивом на позовну заяву, наданому у судовому засіданні, з позовом не погоджується та посилаючись на ст. 18, 48 КАС України, ст. 12 ГПК України, вважає, що господарським судом помилково відкрито провадження за адміністративним позовом ТОВ «Будуємо разом».

В обгрунтування позовної заяви позивач виклав наступне.

Згідно з рішенням відповідача від 31.07.07р. № 20/14 встановлено обмеження щодо користування земельною ділянкою площею 0,6495 га за адресою: м. Луганськ, містечко Щорса, передану позивачу на підставі рішення відповідача від 28.11.06р. № 11/102.

Відповідно до спірного рішення управлінню архітектури та містобудування Луганської міськради заборонено видавати архітектурно-планувальне завдання  на будівництво вказаного об’єкта, а державній інспекції архітектурно-будівельного контролю м. Луганська заборонено видавати дозволу на виконання будівельних робіт щодо цього об’єкта.

Позивач вказує, що на підставі первісного рішення від 28.11.06р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди, який посвідчено приватним нотаріусом, тобто стосунки між сторонами носять договірний характер та стосуються виконання договору, за яким земельна ділянка передається позивачу на 49 років у платне володіння та користування під будівництво та розміщення багатоквартирного житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями та благоустрій прилеглої території.

За умовами використання спірної земельної ділянки на позивача як орендаря покладено обов’язки отримати вихідні дані на проектування та отримати дозвіл на виконання будівельних робіт.

В свою чергу відповідач як орендодавець зобов’язується не вчиняти дій, які б перешкоджали позивачу користуватися земельною ділянкою.

Позивач вважає, що спірне рішення відповідача є порушенням п.п. 16.3, 16.6 договору, а також обмеженням прав позивача, які вказані у п. 28  договору.

Оцінивши доводи позивача, відповідача і надані докази, суд дійшов висновку про наступне.

Спірні правовідносини виникли у зв’язку з обмеженням права користування позивачем, ТОВ «Будуємо разом», земельної ділянки площею 0,6495 га за адресою: м. Луганськ, містечко Щорса, переданої позивачу на підставі рішення відповідача, Луганської міської ради, тобто спірні правовідносини випливають із земельних правовідносин щодо договору оренди землі від 28.02.07р., укладеному між позивачем та відповідачем та посвідченому нотаріусом за реєстр. № 599, що свідчить про договірний характер спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу дано  визначення  суб’єкта  владних повноважень,  згідно з яким  - це  орган  державної  виконавчої влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова   чи  службова   особа, інший  суб’єкт  при  здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається  з матеріалів  справи,  предметом  спору  у  даній справі  є право  користування  спірною земельною ділянкою,  відновлення  порушеного права з  боку відповідача, який спірним рішенням вчиняє певні перешкоди щодо цільового користування земельною ділянкою згідно з укладеним договором оренди.

Відповідно до п. п. 5, 6 Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, господарські суди до створення окружних адміністративних судів розглядають адміністративні справи, які були підвідомчі господарським судам і за предметною підсудністю підлягали б розгляду саме окружними адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідач у справі є, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органом місцевого самоврядування.

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає положень, за яких дана справа щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування підлягає розглядові окружним адміністративним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України  від 15 грудня 2006 року N483-V господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема: спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів. Тому, також ще й з даних підстав справа не підвідомча господарському суду та відповідно не підлягає розглядові ним як окружним адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов’язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов’язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Так, адміністративним судам, у т.ч. місцевим загальним судам як адміністративним судам підвідомчі справи сторонами у яких є юридичні особи, у т.ч. органи місцевого самоврядування.

За викладених підстав, господарським судом Луганської області помилково відкрито провадження за адміністративним позовом до органу місцевого самоврядування відповідача у справі, оскільки дана справа за предметною підсудністю підлягає розглядові місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Таким чином, дана адміністративна  справа підлягає передачі на  розгляд  відповідного місцевого загального суду, як адміністративного суду, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, який у даному випадку знаходиться в Ленінському  районі м. Луганська, дана справа підлягає передачі за підсудністю до Ленінського районного суду м. Луганська, як адміністративного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Згідно ч. 6 ст. 22 вказаного Кодексу спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

На підставі викладеного,  керуючись ст. ст. 18, 22, 160, 165,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Надіслати матеріали справи № 9/520н-ад за позовом ТОВ «будуємо разом»до Луганської міської ради  про скасування рішення за підсудністю до Ленінського районного суду м. Луганська, вул. Новосьолова, 2, як адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Про апеляційне оскарження ухвали спочатку  подається  заява про апеляційне оскарження  протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна  скарга подається через суд  першої  інстанції протягом 10 днів після подання заяви  про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г. Ворожцов