СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.07.07                                                                                 Справа № 7/514ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянув матеріали справи за позовом

Прокурора Новоайдарського району Луганської області в інтересах держави в особі Новоайдарської  міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, смт. Новоайдар Луганської області

до Новоахтирського сільського споживчого товариства, с. Новоахтирка Новоайдарського району Луганської області

про стягнення  1151 грн. 33 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Пропльоткіна Н.В., довіреність № 07-11-04 від 03.01.07;

від відповідача –Макогон З.П., керівник;

прокурор –Кадацький М.В., посвідчення № 295 від 14.06.07.

Суть спору: про стягнення 1151 грн. 33 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності.

За листом, зданим до суду 30.07.07, відповідач визнав суму боргу у розмірі 1022 грн. 22 коп., оскільки 129 грн. 11 коп. було ним сплачено 18.07.07.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 23 Закону України від 18.01.01 № 2240-ІІІ “ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням ”  (далі - Закон) страхувальники –роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов’язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

У разі незабезпечення банківськими установами перерахування страхових внесків до Фонду одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати банківські установи сплачують за рахунок власних коштів до Фонду суму несплачених страхових внесків.

У відповідності зі ст. 27 Закону страхувальники зобов’язані  нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований  як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та своєчасно  не перераховує  названі внески, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість у сумі 1151 грн. 33 коп. за період до 2001 року.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 1151 грн. 33 коп. підтверджена документально, у тому числі відповідним звітом за 1 квартал 2007 року.

Як було встановлено, за станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача зменшилась та складає 1022 грн. 22 коп., які і підлягають до стягнення.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки решту суму заборгованості, а саме 129 грн. 11 коп., було сплачено відповідачем 18.07.07, що підтверджено наданою квитанцією.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати такими, що підлягають до задоволення частково.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п'ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 121, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Новоахтирського сільського споживчого товариства, с. Новоахтирка Новоайдарського району Луганської області, вул. Радянська,  на користь Новоайдарської  міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, смт. Новоайдар Луганської області, вул. Банківська, 16,  -  заборгованість у сумі 1022 грн. 22 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог  відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 02.08.07.

Суддя                                                                                Т. Л. Калашник