ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 р.
№ 2/245

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,
Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому
за участю представника позивача:
касаційну скаргу
судовому засіданні у м. Києві
Пензова С.В.
Виноградівської митниці

на постанову
від 27.04.2007

Львівського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 2/245

господарського суду
Закарпатської області

за позовом
Виноградівської митниці

до
Акціонерного товариства "Євроцентр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної Ради

про
визнання права власності на споруду

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року Виноградівська митниця звернулася з позовом до акціонерного товариства "Євроцентр", за участю третьої особи на стороні відповідача - комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної Ради, про визнання права власності на споруду автогаражів загальною площею 108,0 м2, яка знаходиться за адресою: м. Рахів, вул. Привокзальна.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.12.2006 у справі № 2/245 в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення господарського суду від 12.12.2006, постанову апеляційного суду від 27.04.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 128, 224, 227, 228 ЦК УРСР, ст.ст. 334, 392 ЦК України, ст. 48 Закону України "Про власність".

Відзивів на касаційну скаргу відповідач та третя особа до Вищого господарського суду України не надіслали.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 25.08.1994 між акціонерним науково-виробничим об’єднанням "Євроцентр", правонаступником якого є відповідач, та Рахівською митницею, правонаступником якої є позивач, була укладена угода щодо продажу санітарно-побутового корпусу загальною площею 108,0 м2, який знаходиться на Привокзальній площі в м. Рахів.

Умовами зазначеної угоди також було передбачено, що покупець перераховує продавцю кошти за будівлю по балансовій вартості станом на 01.07.1994 в сумі 535 млн. крб. з врахуванням наступної індексації цін до кінця року, згідно розрахунку вартості та виставленого рахунку в термін до 31.12.1994.

Судами також було встановлено, що 18.01.1995 сторонами був укладений акт прийому-передачі будівлі санітарно-побутового корпусу, вартість якої на момент оформлення цього акту вже склала 0 крб.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що сторонами після підписання договору купівлі-продажу так і не було досягнуто згоди стосовно визначення ціни об’єкта та не сплачено суму, що вказана в акті прийому-передачі. Крім того, суд зазначив про те, що право власності на придбаний об’єкт виникає у набувача за договором тільки з моменту реєстрації переходу прав, а не в момент його фактичної передачі, тоді як такої реєстрації позивачем проведено не було. У зв’язку із цим, суди дійшли висновку щодо необґрунтованості поданого позову.

З такими висновками обох судових інстанцій, а відповідно і з постановленими ними рішеннями, погодитись не можна.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР, який діяв на час коли склалися спірні правовідносини, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, вищенаведена норма цивільного законодавства, не пов’язує момент виникнення прав у юридичної особи на передане майно із часом реєстрації переходу цих прав.

З врахуванням того, що оспорювана угода не містить жодних спеціальних умов щодо моменту виникнення права власності у покупця, то відповідно до тієї ж ст. 128 ЦК УРСР, покупець набув на неї право власності з моменту передачі споруди.

Твердження судів про те, що сторони не визначили ціну продажу майна, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки з наявних у справі документів випливає, що в самій угоді зафіксовано погоджену сторонами ціну споруди в сумі 535 млн. крб. з врахуванням наступної індексації цін до 1994 року. У цьому ж зв’язку, зазначена сума була сплачена позивачем і ця обставина не заперечується відповідачем.

За таких обставин не можна погодитись з висновками попередніх інстанцій щодо необґрунтованості заявленого по справі позову.

У цьому зв`язку оскаржувані судові рішення, з огляду на неправильну юридичну оцінку обставин справи, підлягають скасуванню. Оскільки ці ж обставини були встановлені судами з достатньою повнотою, Вищий господарський суд вважає можливим постановити нове рішення про задоволення позову та визнання за Виноградівською митницею права власності відносно споруди загальною площею 108 м2, що міститься по вул. Привокзальній в м. Рахові.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виноградівської митниці задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2007 та рішення господарського суду Закарпатської області від 12.12.2006 у справі № 2/245 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати за Виноградівською митницею право власності відносно споруди загальною площею 108 м2, що міститься по вул. Привокзальній в м. Рахові.

Стягнути з Акціонерного товариства "Євроцентр" на користь Виноградівської митниці 322,00 грн. судових витрат.

Доручити господарському суду Закарпатської області видати накази на виконання цієї постанови.

Головуючий                                                                             Остапенко М.І.

Суддя                                                                                         Харченко В.М.

Суддя                                                                                         Борденюк Є.М.