ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

18 жовтня 2007 р.           Справа 6/276-07

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)", м. Київ

до:Відкритого акціонерного товариства "Кублічське хлібоприймальне підприємство", ст. Кубліч, Теплицького району

до третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс” смт. Липовець Вінницької обл.

про  усунення перешкод в користуванні майном

Головуючий суддя

При секретарі судового засідання

Представники

позивача :        В.Забарський ( дор. від  13.04.07)

відповідача :    В.Марунич ( дор. від  07.06.07)

третьої особи : не з’явився

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, та  спонукання відповідача видати Позивачеві оригінал складської квитанції, в підтвердження наявності на збереженні 250 тон зерна пшениці 3-го класу, поставленої від Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс” .

Обґрунтовуючи своє право звернення з позовом   про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, позивач посилається зокрема на приписи норм Цивільного кодексу України, що регулюють  загальні положення про право власності , захист права власності (ст. ст. 321, 391 ЦК України), оскільки вважає, що набув право власності на 250 тон зерна пшениці, тому що  була складена накладна  та податкова накладна, а також вказане зерно було оплачено на підставі рахунку третьої особи. Оскільки відповідач не видав у підтвердження здійснення купівлі-продажу зерна оригіналу  складської квитанції, чим порушив його право власності, позивач вважає правомірною вимогу про спонукання відповідача видати оригінал складської квитанції відповідно до ст.ст. 321 та 391 ЦК України .

Відповідач у відзиві на позов від 4.06.2007 р. проти позову заперечує з тих підстав, що складська квитанція №503 була заповнена помилково та погашена у відповідності  до норм законодавства. Станом на 1.09.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс” не мало на зберіганні у відповідача зерна пшениці 3-го класу.

Третя особа пояснень витребуваних ухвалою суду від 12.06.2007 р. не надала, представника у судове засідання не направила.

Суд,   з’ясувавши у судовому процесі всі обставини справи у їх сукупності, оцінивши подані сторонами докази у справі та заслухавши пояснення представників сторін, керуючись законом, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, при цьому виходив  з наступного.

Спірні відносини, які є предметом даного судового розгляду виникли на підставі ст. 391   ЦК України , якою встановлено право  власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Матеріалами справи встановлено, що   13.07.2006 р. між сторонами був укладений договір № 04/061-1/501-06 складського зберігання зерна, предметом якого є надання послуг про зберігання  відповідачем    зерна, переданого позивачем на умовах, визначених договором.

1 вересня 2006 р. позивач ( Покупець) та  Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс” (Продавець) уклали договір купівлі продажу пшениці 3-го класу у кількості 400 тон. Умовами договору передбачено, що Продавець –ТОВ „Компанія „Агропродсервіс”  здійснює поставку товару у повному обсязі на умовах франко - склад (Кублічське ХПП ВАТ) в строк до 4.09.2006 р., поставка товару підтверджується оригіналами наступних документів: складської квитанції на зерно, що видається Елеватором на ім’я Покупця, картки аналізу зерна (форма № 47), виданої Елеватором ( за вимогою Покупця). Датою поставки Товару вважається дата оформлення складської квитанції на зерно на ім’я Покупця, що видається Елеватором.

Відповідно до умов вказаного договору  Покупець здійснює оплату Товару  шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Продавця , протягом 3-х банківських днів від дати  отримання оригіналів документів, в т. р. оригіналу складської квитанції на зерно, що видається Елеватором на ім’я Покупця.

На виконання вказаного договору  третьою особою був виписаний рахунок № 255 від 1.09.2006 р. та видана накладна № 255 від 1.09.2005 р. на 250  т пшениці 3 класу на суму 193 000 грн.

За  твердженням позивача , ним перераховано на користь третьої особи  суму 193000 грн. за пшеницю по рахунку № 255 від 01.09.2006 платіжним дорученням № 206507 від 01.09.2006 р. , копія якого міститься в матеріалах справи.

Разом з тим з листа АКБ Укрсоцбанк № 02/1-13/1289 від 24.09.2007 , наданого на запит суду вбачається, що 04.09.2006 ТОВ „АСТІ”(Україна) звернулось до КМФ АКБ „Укрсоцбанк” з листом про повернення помилково перерахованих коштів ТОВ „Компанія „Агропродсервіс”, і у відповідності до п.3.4 „Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” АКБ „Укрсоцбанк” 4.09.2006  на виконання листа „АСТІ” (Україна) надіслав повідомлення до банку „Надра” про повернення помилково зарахованих коштів.

Відповідачем була виписана складська квитанція на зерно АС № 304503    від 1.09.2006 про те, що від позивача була прийнята на зберігання пшениця 3 кл. у кількості 250000 кг.

За твердженням відповідача вказана квитанція була виписана помилково, а тому погашена  та знищена у відповідності до вимог законодавства, що стверджується Актом №2 від 03.10.2006 р.  про знищення бланків складських квитанцій, які зіпсовані при оформленні.

Відповідно до п. 24  ст. 1 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні”  складські документи на зерно –це товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов’язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору № 102/11-25345 від 1.09.2006 датою поставки ( моменту передання майна) вважається дата оформлення складської квитанції на ім’я Покупця.

За  твердженням відповідача , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс” (Продавець за договором № 102/11-25345 від 1.09.2006) станом на 1 вересня    2006 року не мало у своїй власності зерна пшениці 3 кл. , яке б знаходилось на збереженні Кублічського ХПП, а тому складська квитанція АС № 304503    від 1.09.2006 є такою, що зіпсована при оформленні та позивачу не видавалась .

Відповідно до п.2.5.2 Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого Наказом Мінагрополітики України від 27.06.2003 №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2003  за № 605/7926, недійсними бланками вважаються: зіпсовані при оформленні, пошкоджені, утрачені або викрадені. П.2.5.3 вказаного Положення встановлено, що зіпсовані при оформленні бланки складських документів  на зерно щоквартально знищуються комісією зернового складу, про що складається відповідний акт.

Суду наданий для огляду оригінал Акту №2 від 3.10.2006 р. про знищення бланків складських квитанцій, які зіпсовані при оформленні, в т. р. бланку АС № 304503.

Позивач не  надав доказів , які б стверджували, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Агропродсервіс”  (Продавець за договором № 102/11-25345 від 1.09.2006) мало   у своїй власності 250 т зерна пшениці 3 кл. , яке   знаходилось на збереженні Кублічського ХПП, зокрема відомостей про наявність у Продавця складського документа, що видається зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна.

Оскільки факт передачі зерна за договором № 102/11-25345 від 1.09.2006 не підтверджений оформленням складської квитанції, право власності на 250 т зерна відповідно до ст. 334 ЦК України позивач не набув.

За таких обставин у позивача не виникло права вимоги усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, з підстав ст.ст. 321,391 ЦК України,    що регулюють    захист права власника майна.

Керуючись      ст.ст. 47,49, 82,84,85,   ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повернути позивачу з державного бюджету 1845 грн.   державного мита  сплаченого пл. дорученням № 101224 від 24.04.2007 на загальну суму 1930 грн.,  в зв’язку з внесенням його у більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, на підставі  п. 1 ст. 8 Декрету КМ України “Про державне мито”.

Пл. доручення  № 101224 від 24.04.2007 на загальну суму 1930 грн.,     знаходиться в матеріалах справи №  6/276 – 07   Господарського суду Вінницької обл.

Це рішення, завірене печаткою суду є підставою для повернення д/мита з держбюджету.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  23 жовтня 2007 р.