ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.
№ 47/603-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
суддів:
Добролюбової Т.В.
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Державного підприємства завод “Електроважмаш”

на ухвалу
Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.07

у справі
№47/603-06

за позовом
Державного комітету України з державного матеріального резерву

до

про

Державного підприємства заводу “Електроважмаш”

стягнення 9240860,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача : Панов Т.С.- за дов. від 02.02.07 №2/654; Рахильчук О.В. –за дов. від 05.12.06 №2/6659;

від відповідача: не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги;

Державним комітетом України з державного матеріального резерву  у червні 2006 року заявлений позов про стягнення з Державного підприємства завод “Електроважмаш” 5021290,00 грн. штрафних санкцій та зобов’язання останнього повернути до державного резерву самовільно використані матеріальні цінності вартістю 4219570,00 грн., а саме: 897,78 тонн сталі динамної  і  27,8 тонн прокату мідного.

доповідач: Добролюбова Т.В

Державне підприємство завод “Електроважмаш” звернулось із зустрічною позовною заявою  про стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву 1 424 000,00 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду Харківської області  від 15.11.06, прийнятою суддею Светлічним Ю.В., зустрічну позовну заяву   Державного підприємства завод “Електроважмаш” на підставі пунктів 1, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернуто без розгляду.

Харківський апеляційний господарський суд у складі головуючого –судді Бондаренко В.П., та суддів Лакіза В.В., Токар М.В. постановою від 18.12.06, резолютивну частину перевіреної ухвали від 15.11.06 залишив без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства завод “Електроважмаш” залишив без задоволення.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Добролюбової Т.В.- головуючого, Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В., постановою від 15.03.07 перевірену постанову суду апеляційної  інстанції залишив без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.07, прийнятою суддею Светлічним Ю.В., провадження у справі поновлено та призначено справу до  розгляду на 27.04.07. Державним підприємством завод “Електроважмаш” 24.04.07 заявлений зустрічний позов до Державного комітету України з державного матеріального резерву. Разом з цим, відповідач звернувся з клопотанням про забезпечення позову шляхом заборони позивачеві вчиняти  будь-які дії направлені на стягнення                   6 316 488,27 грн. до завершення розгляду даної справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.07, прийнятою суддею Светлічним Ю.В., в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено через ненадання підприємством обґрунтованого підтвердження того, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Водночас, іншою ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.07, прийнятою суддею Светлічним Ю.В., зустрічну позовну заяву   Державного підприємства завод “Електроважмаш” на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернуто без розгляду.

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Токара М.В.- головуючий, Івакіної В.О., Сіверіна В.І., ухвалою від 23.05.07  відмовив у прийнятті апеляційної скарги Державного підприємства завод “Електроважмаш” на ухвалу від 27.04.07 щодо відмови у задоволенні клопотання про забезпечення  позову. Вмотивовуючи ухвалу суд зазначав, що відповідно до частини 1  статті 106 Господарського процесуального кодексу України відмова у задоволенні клопотання про забезпечення  позову не підлягає оскарженню. Крім того суд керувався приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких клопотання про забезпечення позову може заявлятися лише позивачем у справі, проте, підприємство не є позивачем у цій справі.

Державне підприємство завод “Електроважмаш” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 23.05.07 скасувати, як прийняту з порушенням норм процесуального права та просить задовольнити клопотання про забезпечення позову. Скаржник наголошує на тому, що висновок  апеляційного суду щодо неможливості оскарження в апеляційному порядку ухвали від 27.04.2007 є неправомірним та суперечить приписам статей  67, 66, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Від Державного комітету України з державного матеріального резерву відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  Господарський  суд  України  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представників позивача, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність  застосування господарськими судами  приписів  чинного   законодавства,  відзначає  наступне.

Згідно статті 11113 Господарського процесуального кодексу України  касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Статтею 129 Конституції України визначені основні засади судочинства,  зокрема,  забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказана норма не містить виключного переліку ухвал, які можуть бути предметом апеляційного оскарження, однак обмежує такий перелік ухвалами, оскарження яких прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Як вбачається з матеріалів справи,  господарський суд Харківської області ухвалою від 27.04.07, розглянувши клопотання відповідача про вжиття заходів до забезпечення зустрічного позову відмовив у його задоволенні.  Апеляційний суд відмовляючи підприємству у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу від 27.04.07 про відмову у задоволенні цього клопотання дійшов вірного висновку щодо неможливості  оскарження ухвали винесеної з цього питання. Положеннями статті 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  господарський  суд  за  заявою сторони,  прокурора  чи  його заступника, який подав позов, або за своєю ініціативою  має  право вжити  заходів  до  забезпечення   позову. Забезпечення позову допускається  в  будь-якій  стадії  провадження  у  справі,   якщо невжиття  таких  заходів  може утруднити чи  зробити  неможливим виконання рішення господарського суду. Приписами статті  67 Господарського процесуального кодексу України унормовано винесення ухвали про забезпечення позову, яка може бути оскаржена, так як створює для учасників судового процесу інших осіб певні правові наслідки, без права оскарження ухвали щодо відмови у задоволенні клопотання про забезпечення позову. Інші доводи скаржника не підтверджені документально. За таких обставин відсутні правові підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, тому касаційна скарга залишається без задоволення.

З  урахуванням  викладеного, керуючись статтями  1115, 1117,  1118,  1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В  :

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2007    у  справі  № 47/603-06  про відмову у забезпеченні зустрічного позову залишити без змін.

Касаційну скаргу Державного підприємства завод “Електроважмаш” залишити без  задоволення.

Головуючий                                                                              Т. Добролюбова

Судді                                                                                Т.Гоголь

В.Швець