ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  45/206

23.07.07

За позовом:            Фермерського господарства "Агро - сервіс"

до відповідача 1:  Державної митної служби України

до відповідача 2:  Східної регіональної митниці

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Кредо”

про стягнення 370.416,13 грн.

Суддя   Балац С.В.

Представники:

позивача: не з’явилися

відповідача 1: не з’явилися

відповідача 2: не з’явилися

третьої особи: не з’явилися

Суть спору: стягнення 370.416, 13 грн. зайво сплачених митних платежів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "Кредо" (третя особа) в процесі здійснення зовнішньоекономічної діяльності, перерахувала  Донбаській митниці 515.000,00 грн. в рахунок майбутніх митних платежів. В наступному ТОВ "Кредо" використало лише частину із сплачених коштів за призначенням, залишок невикористаних коштів становить 370416,13 грн. Позивач вказує, що 26.06.2006 між ТОВ "Кредо" та позивачем, укладено договір заміни кредитора у зобов’язанні, за яким позивач отримав право вимоги до Донбаської митниці в сумі 370416,13  грн.

Позивач зазначає, що він листом від 28.12.2006 № 28/12-01 звертався до Голови комісії з питань припинення Донецької митниці з вимогою про сплату невикористаної суми  у розмірі 370416,13 грн. на рахунок нового кредитора, проте Державна митна служба України в особі Східної регіональної митниці відмовила у поверненні вказаних коштів.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечив та вказав, що розпорядником вказаних коштів є Східна регіональна митниця, як правонаступник Донецької  митниці, і саме Східна регіональна митниця вела переписку з позивачем.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву вказав, що на депозитному рахунку Донецької митниці, а з 01.01.2007 Східної митниці значиться залишок   грошових коштів у сумі 370416,13 грн., отриманих від ТОВ "Кредо". Також відповідач 2 у відзиві на позовну заяву  проти задоволення позову заперечив пославшись на те, що у нього є сумніви щодо дати підписання договору заміни кредитора у зобов’язанні. Відповідач 2 стверджує, що  звернення від ТОВ "Кредо", щодо повернення зазначеної суми коштів до митниці не надходило.

Також  відповідач 2 у відзиві на  позовну заяву вказав, що прокуратурою Донецької області  ведеться досудове слідство  по фактам перевищення посадовими особами ТОВ "Кредо" та ФГ "Агро-Сервіс" своїх службових повноважень, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, і митниця повідомляла позивача що кошти в сумі 370416,13 грн. будуть  перераховані їх власнику після завершення досудового слідства та прийняття відповідного рішення прокуратурою Донецької області.

Крім того, відповідач 2 у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про виключення зі складу  відповідачів Державну митну службу України як неналежного відповідача, а справу направити на розгляд у господарський суд Донецької області за місцезнаходженням майна. Також відповідач 2 просив провадження у справі № 45/206 зупинити до вирішення питання по кримінальній справі № 67-1727, яка знаходиться у провадженні прокуратури Донецької області, та залучити до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідачів Головне управління Державного казначейства України у місті Києві. В задоволенні вказаних клопотань відмовлено судом, з підстав викладених  у мотивувальній частині рішення.

Третя особа надіслала до суду заяву, в якій вказала що підтримує позовну заяву повністю та просила суд розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

Ухвалою від 16.03.2007  порушено провадження у справі № 45/206 та призначено її до розгляду на 16.04.2007.

Ухвалою від 16.04.2007 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо". Цією ж ухвалою розгляд справи відкладався на 14.05.2007, у зв’язку з неявкою відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 14.05.2007 сторони звернулися до суду із спільним клопотанням про продовження строку вирішення спору. Ухвалою від 14.05.2007  клопотання сторін задоволено, строк вирішення спору продовжено.

Також в судовому засіданні 14.05.2007 відповідач 1 звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі, відповідач 1 вважає що вказана справа повинна розглядатися в порядку  адміністративного судочинства.  В задоволенні вказаного клопотання відмовлено,  з підстав зазначених в мотивувальній частині рішення.

У судовому засіданні 14.05.2007 оголошено перерву до 04.06.2007, про що сторони повідомлені під розписку.

Ухвалою від 04.06.2007 оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.06.2007. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі Східну регіональну митницю в якості відповідача 2 по справі.

Ухвалою від 19.06.2007 відкладено розгляд справи на 04.07.2007, у зв’язку з неявкою відповідача 2 по справі.

Клопотання відповідача 2 про розгляд справи за відсутності відповідача 2 по справі з фіксуванням судового процесу задоволено судом.

Ухвалою від 04.07.2007  розгляд справи відкладався на 23.07.2007. Вказаною ухвалою  у відповідача 2 витребувано відомості щодо номерів та повних найменувань депозитних рахунків Східної регіональної  митниці на яких значиться  залишок грошових коштів у сумі 370416,13 грн., отриманих від ТОВ "Кредо".

23.07.2007 у зв’язку зі збоями засобів технічної фіксації судового процесу, фіксація судового процесу здійснювалася за допомогою ведення протоколу судового засідання.

До Господарського суду міста Києва 23.07.2007 надійшло клопотання  відповідача 2 про відкладення розгляду справи, у зв’язку із відпусткою представника. Вказане клопотання судом відхилено, оскільки судом в судових засіданнях заслухано позивача та відповідача 1,  були оголошені заперечення відповідача 2, а розгляд справи відкладався лише для отримання від відповідача 2 відомостей щодо номерів та повних найменувань депозитних рахунків Східної регіональної  митниці на яких значиться  залишок грошових коштів у сумі 370416,13 грн., отриманих від ТОВ "Кредо". Відповідач 2 вказаних відомостей суду не надав.

Від позивача надійшло клопотання  про розгляд справи без участі його представника.

В судовому засіданні 23.07.2007 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши в попередніх судових засіданнях пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Кредо" (третя особа) згідно платіжних доручень від 28.03.2005 № 330 та від 29.03.2005 № 331 перерахувало Донецькій митниці  290.000,00 грн. та 225.000,00 грн.  відповідно, а всього  515.000,00 грн.

26.06.2006 між третьою особою та   позивачем укладено договір заміни кредитора у зобов’язанні (далі - Договір). За умовами вказаного Договору третя особа (первісний кредитор)  уступила позивачеві (новому кредитору)  право вимоги до боржника (Донецької митниці), щодо погашення заборгованості в сумі 370416,13 грн. (п. 1 Договору).

Розмір залишку коштів ТОВ "Кредо" у Донецькій залізниці в сумі  370416,13 грн. підтверджується Актом про звіряння залишків попередньої сплати митних платежів, станом на 01.07.2006.

Позивач  звернувся до Голови комісії з питань припинення Донецької митниці з листом від 28.12.2006 № 28/12-01 в якому  просив повернути заборгованість Донецької митниці перед ТОВ "Кредо" в сумі 370416,13 грн. новому кредитору - ФГ "Агро-сервіс".

Листом від 25.01.2007 № 11-23/472 відповідач 2 відмовив позивачеві у поверненні вказаних коштів, мотивуючи свою відмову тим, що позивач не надав відповідачеві 2 документів на підтвердження  правонаступництва позивачем третьої особи.

Східна регіональна митниця  є правонаступником Донецької митниці з 01.01.2007, що підтверджується п. 3.4. наказу Державної митної служби України від 15.09.2006 № 285, із змінами, та  про що також зазначає Східна регіональна митниця у відзиві на позовну заяву.

За твердженням відповідача 2, кошти, сплачені третьою особою Донецькій митниці обліковуються на  депозитному рахунку відповідача 2.

Спір виник внаслідок того, що позивач вважає що набув право вимоги коштів в сумі 370416,13 грн., які були сплачені третьою особою Донецькій митниці, правонаступником якої є Східна регіональна митниця.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Кредо" перерахувала Донбаській митниці кошти в сумі 515.000,00 грн.  з метою використання останніх для сплати митних платежів  до митного оформлення, тобто ТОВ "Кредо" здійснило попередню оплату для забезпечення  сплати митних та інших платежів у вказаній сумі (п. 1.2., 2.1. Інструкції про порядок здійснення розрахунків з державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами, затвердженої наказом Державної митної служби, Міністерства фінансів України від 30.06.2000 № 368/149).

Відповідно до п. 2.1. Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, державної митної служби України від 24.01.2006 № 25/44,  для обліку коштів у національній валюті, що надходять до митних органів для забезпечення виконання платниками обов'язків щодо сплати митних та інших платежів, а також виконання завдань, покладених на митну службу України, в органах Державного казначейства України застосовуються рахунки відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 N 119, за балансовим рахунком 3734 "Депозитні рахунки органів стягнення" (далі - депозитний рахунок 3734), призначення якого - "облік руху митних та інших платежів, які сплачуються до/або під час митного оформлення на рахунки органів стягнення". Кошти, що обліковуються за депозитним рахунком 3734, не належать митним органам.

Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів згідно з цим Порядком, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій: зарахування до відповідних бюджетів України; повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів. Розпорядження коштами, що обліковуються на депозитних рахунках 3734 митних органів згідно з цим Порядком, здійснюється виключно на підставі платіжних доручень, що оформлені митними органами в установленому порядку (п. 3.3. Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, державної митної служби України від 24.01.2006 № 25/44).

Отже, між третьою особою та Східною регіональною митницею (як правонаступником Донецької митниці) виникли цивільно-правові відносини (ст. 11 Цивільного кодексу України), за якими третя особа здійснювала попередню оплату коштів для забезпечення  сплати третьою особою митних та інших платежів, а митниця зобов’язувалася вказані кошти зберігати на депозитному рахунку та використовувати ці кошти для зарахування до відповідних бюджетів України в рахунок оплати митних та інших платежів третьої особи, або на вимогу третьої особи повернути їй вказані кошти як надмірно сплачені. І таке повернення  здійснюється виключно на підставі платіжних доручень, що оформлені митними органами в установленому порядку

У третьої особи в силу норм ст. 11, норм глави 66 Цивільного кодексу України є цивільне майнове право вимагати повернення сплачених коштів, які не були перераховані митницею до відповідних бюджетів України в рахунок оплати митних та інших платежів третьої особи.

Отже третя особа  в силу ст.ст. 177,  512 Цивільного кодексу України має право відступити своє майнове право іншій особі, зокрема, шляхом заміни кредитора у зобов’язанні, що виникло між третьою особою і Донецькою митницею, правонаступником якої є Східна регіональна митниця, що третьою особою і було зроблено на підставі Договору від 26.06.2006.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, на підставі договору заміни кредитора у зобов’язанні від 26.06.2006, третя особа передала, а позивач набув право вимоги до правонаступника Донецької митниці –Східної регіональної митниці, в сумі 370416,13 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України  якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач, як новий кредитор у зобов’язанні, звернувся до відповідача 2 з вимогою про повернення коштів в сумі 370416,13 грн. (лист від 28.12.2006 № 28/12-01). Вказана вимога  (лист від 28.12.2006 № 28/12-01) була прийнята Донецькою митницею 29.12.2006, що підтверджується відбитком вхідного  штампу Донецької митниці на відповідному листі.

Оскільки з 01.01.2007 правонаступником Донецької митниці є Східна регіональна митниця, та враховуючи те, що строк виконання цивільного обов’язку Донецькою митницею  настав 05.01.2007, тобто після правонаступництва Східної регіональної митниці в правах Донецької митниці, то саме Східна регіональна митниця зобов’язана була у строк до 05.01.2007 включно виконати обов’язок по поверненню коштів позивачеві в сумі 370416,13 грн.

Враховуючи те, що Державна митна служба України (відповідач 1) не несе цивільного обов’язку перед позивачем щодо повернення останньому коштів в сумі 370416,13 грн., то вимоги позивача до Державної митної служби України (відповідача 1) є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Проте, відповідач 2 (Східна регіональна митниця) у встановлений строк (до 05.01.2007 включно) свого обов’язку щодо повернення позивачеві коштів в сумі 370416,13 грн.  не виконав, чим порушив норми цивільного законодавства та права позивача.

Отже, вимоги позивача до відповідача 2 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача 1 на те, що вказана справа повинна розглядатися в порядку  адміністративного судочинства і відповідно провадження у справі підлягає припиненню, судом відхиляються виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі є захист цивільного  права позивача на отримання коштів від Східної регіональної митниці.

Суб’єкт (особа) за нормами Кодексу адміністративного судочинства України вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді, коли він у конкретних правових відносинах, у яких виник спір, здійснює владні управлінські функції (владно керує поведінкою інших суб’єктів, а ці суб’єкти законодавчо підкоряються вимогам та приписам такого владного суб’єкта). У випадку, якщо суб’єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться “при здійсненні владних управлінських функцій”, та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень. Даний висновок підтверджується також листом Верховного Суду України №3.2.-2005 від 26.12.2005р.

Спірні відносини  не засновані на владному підпорядкуванні позивача відповідачам.

За вказаних обставин Господарський суд міста Києва вважає, що спірні відносини є приватними, цивільними (господарськими) та регулюються цивільним (господарським) законодавством, оскільки виникли у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб’єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Спір у даних приватних цивільних (господарських) відносинах повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства в порядку підвідомчості та підсудності встановлених  Господарським процесуальним кодексом України.

Даний спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, тому подану позивачем позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Клопотання відповідача 2 про виключення зі складу  відповідачів Державної митної служби України як неналежного відповідача, та направлення справи до розгляду у господарський суд Донецької області за місцезнаходженням майна, судом відхиляється оскільки процесуальним законом не передбачено можливості виключення одного з відповідачів зі складу відповідачів.

Клопотання відповідача 2 про зупинення  провадження у справі № 45/206 до вирішення питання по кримінальній справі № 67-1727, яка знаходиться у провадженні прокуратури Донецької області судом відхиляється, оскільки ст. 79 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для  зупинення провадження у справі, і такої підстави на яку посилається відповідач 2 процесуальним законом не передбачено.

Клопотання відповідача 2 про залучення до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідачів Головне управління Державного казначейства України у місті Києві судом відхиляється, оскільки рішення у спорі не може вплинути на права або обов’язки Головного управління Державного казначейства України у місті Києві щодо однієї з сторін спору, тому що відповідно до п. 2.2. Інструкції про порядок здійснення розрахунків з державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами, затвердженої наказом Державної митної служби, Міністерства фінансів України від 30.06.2000 № 368/149  повернення платежів здійснюється митними органами за рахунок  поточних платежів, а не за рахунок коштів Державного бюджету України.

Всі інші обставини та надані на їх підтвердження докази судом не приймаються в силу ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не мають значення для справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача 2.

Керуючись ст. 33, 49, 82-84, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Східної регіональної митниці (83048, м. Донецьк, пров. Ніколенко, 9,  з будь-якого її депозитного рахунку, відкритого в Головному управлінні Державного казначейства України м. Києва) на користь  Фермерського господарства "Агро - сервіс" (85000, Донецька обл.., м. Добропілля, м-н Молодіжний, 8А, код 23126347) –370416 (триста сімдесят тисяч чотириста шістнадцять) грн. 13 коп. –надмірно сплачених коштів.

4. Стягнути з Східної регіональної митниці (83048, м. Донецьк, пров. Ніколенко, 9,  з будь-якого її рахунку) на користь  Фермерського господарства "Агро - сервіс" (85000, Донецька обл.., м. Добропілля, м-н Молодіжний, 8А, код 23126347) - 3705 (три тисячі сімсот п’ять) грн. 00 коп. - витрат по оплаті державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати накази.

6. В задоволенні вимог позивача до Державної митної служби України відмовити.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня  підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                       Балац С.В.

Дата підписання: 30.07.2007