ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"21" червня 2007 р.                                                           Справа № 8/212-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МП" "Ніка" ЛТД"

до Державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення.

за участю представників сторін:

від  позивача - представник Губін І.Є., дов. від 04.05.07.

від  відповідача - СДПРІ Кузьменко І.І., дов. №1124/10/10-010 від 19.02.07., ГДПІ Большаков С.А., дов. №23/10/100 від 03.07.06.

Товариство з обмеженою відповідальністю „МП „Ніка” ЛТД” (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про  скасування рішень ДПІ у Генічеському районі №№  /0, /0 від 8 грудня 2006 року про застосування штрафних санкцій за порушення приписів 3 Закону України «Про застосування  реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Позивач посилається на те, що підставою для прийняття рішень став акт оперативної перевірки № 000449 від 6 грудня 2006 року. Права органів державної податкової служби визначені ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу", відповідно до  якої  органи державної податкової служби мають право здійснювати перевірки, проте такі перевірки здійснюються у встановленому законом порядку. Згідно з Указом Президента "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності",  контролюючі органи проводять планові та позапланові виїзні перевірки. Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Проте відповідач 06.12.06  здійснив оперативну перевірку позивача, чим порушив ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу", п. 1 Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності", ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 19 Конституції України, яка зобов'язує відповідача діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому відсутні і правові підстави для застосування до позивача відповідних штрафних санкцій. Позивач посилається на те, що  у разі проведення розрахунків у касі підприємства з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки за вказаними операціями не застосовуються.

Застосування  штрафу в сумі 85 грн. за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості також вважає незаконним, оскільки має  електронний контрольно-касовий апарат "ЕРА-101" рік випуску 1998, який зареєстровано на підставі реєстраційного посвідчення, виданого ДПІ у Генічеському районі Херсонської області, по своїй функціональним можливостям не в змозі запрограмувати найменування всіх товарів які реалізуються через магазин підприємства позивача, оскільки у пам'ять апарату можливо запрограмувати до 200 найменувань товарів, в той час як цих товарів у магазині підприємства біля тисячі.

21 червня 2007 року позивач навів додаткові доводи про те, що перевірка  проведена одним інспектором ДПІ, другий з'явився лише після оформлення прибуткового касового ордеру.  Розрахункової операції не відбулось, оскільки продавець не  прийняв готівкові кошти затовар, гроші залишились на столі і до каси не були передані.  РРО знаходиться в  торговому залі, а дії перевіряючих проведені в підсобному приміщенні. Звертає увагу на неправильне зазначення номера акту перевірки в оспорюваних рішеннях.

ДП1 у Генічеському районі (відповідач) заперечує проти позову, посилаючись на те,  що  6 грудня 2006 року товариством з обмеженою відповідальністю „МП „Ніка” ЛТД” не було застосований РРО при здійсненні розрахункової операції на суму 790 грн. (придбання факсимільного апарату з цифровим автовідповідачем "Раnаsоnіс"), чим

порушено п. 1,2 ст. З Закону України  №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Виявлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 77 грн.,  порушення встановленого порядку програмування РРО. Право органів державної податкової служби здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності перевірки щодо дотримання вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачається п. 2 сг.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Періодичність таких перевірок встановлюється відповідно до законодавства . В даному випадку періодичність проведення позапланових перевірок дотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадською харчування та послуг»необмежена, а тому відсутні підстави вважати перевірку та застосовані фінансові санкції неправомірними. Крім того, перевірка проводилась відповідно графіку перевірок,  затвердженого керівником ДПІ у Генічеському районі 30.11.2006.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Основні засади функціонування та діяльності державної податкової служби в Україні визначені Законом України „Про державну податкову службу в Україні” (надалі Закон № 509-ХІІ). Зокрема, статтею 1 названого Закону встановлено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 509-ХІІ Державна податкова адміністрація України серед іншого виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов’язану із здійсненням контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також роботу пов’язану із проведенням боротьби з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.  Крім того, за пунктом 2 частини 1 статті 11  даного Закону здійснення такого контролю віднесено до прав органів державної податкової  служби.

Посилання позивача на порушення вимог Указу Президента України № 817/98 від 23.07.98 “Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності” не приймається до уваги, оскільки зазначені в ньому перевірки стосуються виключно  питань, які пов'язані зі сплатою податків, зборів, обов'язкових платежів. Безпосередньо правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Так, статтями 15 та 16 цього Закону встановлено, що контроль за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Відповідачем надано графік проведення перевірок за грудень 2006 року, затверджений начальником ДПІ, який містить і позивача в переліку підприємств, які підлягають перевірці. Періодичність проведення планових перевірок дотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог Законом «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадською харчування та послуг»необмежена.

Таким чином, на підставі викладених правових позицій слідує висновок про наявність у податкових органів права на проведення перевірок, які можуть носити плановий або позаплановий характер, щодо контролю за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги). Посилання позивача на те, що податковою інспекцією була проведена оперативна перевірка, не підтверджені документально, тому до уваги не приймаються.

6 грудня 2006 року перевірку об'єкта позивача здійснювали старший держподатковий ревізор-інспектор відділу контрольно - перевірочної роботи ДП1 у Генічеському районі Кузьменко І.І. та головний держподатковий ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи  ДПІ у Генічеському районі Пономаренко І.В. За змістом акту від 6 грудня 2006 року, який має номер № 0008/232,  перевірка здійснена на підставі серед іншого статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та Законів України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. У працівників, що здійснювали перевірку, були направлення на безпосереднє проведення перевірки, реквізити яких зазначені в акті  - посвідчення №№ 551, 552 від 6 грудня 2006 року.

Позивач в позові зазначає, що є підприємством, відповідно до установчих документів, діяльністю якого є надання послуг з ремонту та технічного обслуговування офісної техніки, послуг з організації подорожувань та інші, а також роздрібна та оптова торгівля.

При проведенні перевірки встановлено проведення розрахункової операції з придбання факсимільного апарату з цифровим  автовідповідачем "Раnаsоnіс" вартістю  790 грн. без  видачі розрахункового документа, факт продажу підтверджується виданою  квитанцією  до прибуткового касового ордеру б/н на суму 790 грн. та знаходженням грошових коштів, одержаних за апарат, в касі магазину. Посилання позивача на те, що при оформленні прибуткового касового ордеру не потрібно   видавати касовий чек суперечить  приписам Закону „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Видача покупцю квитанції  до прибуткового касового ордеру не звільняє  позивача від обов'язку застосування РРО.

Перевіряючі посадові особи  податкової інспекції підставно  віднесли позивача  до кола  суб'єктів підприємницької діяльності, які повинні застосовувати РРО. Ст. 9 Закону „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачає можливість невикористання суб'єктом підприємницької діяльності РРО і РК, але вона містить вичерпний перелік  дій, до яких діяльність позивача не відноситься. Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” встановлено обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукованим відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Особа, яка реалізує товари в об'єкті торгівлі, при  одержанні грошей за товар, під час розрахунку з покупцем повинна чітко назвати суму, одержану від покупця, і покласти одержані від нього гроші окремо на видному місці, оформити розрахунковий документ установленої форми на повну суму покупки, назвати покупцеві належну йому суму здачі і видати її разом із розрахунковим документом. Матеріально відповідальна особа суб'єкта підприємницької діяльності повідомляється про проведення перевірки посадовою особою ДПІ безпосередньо після передачі  товару, проведення грошового розрахунку, видачі касового чеку, якщо чек не видається,  то після передачі товару. В даному випадку продавцем були одержані кошти, виданий товар, виписана квитанція до прибуткового касового ордеру, але  розрахункова операція не проведена через РРО. Та обставина, що апарат був проданий в підсобному приміщенні, там же здійснено розрахунок за нього, оформлений касовий ордер, не звільняє позивача від відповідальності, яка передбачена ст. 17 Закону „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Даною статтею встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у  п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій.

Сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 876 грн. 55 коп., що підтверджується  розпискою директора Кулик О.М., яка додана до акту перевірки. В той же час, відомості денного звіту РРО свідчать про те, що в касі магазину  знаходиться 9 грн. 55 коп. Таким чином, невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків становить 867 грн., чим порушено п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»встановлено, що місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо. Відповідно до пункту 13 статті 3 даного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Пунктом п. 4.5 Порядку реєстрації, опломбування та використання реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України від 01.12.00 № 614, встановлено, що для внесення або видачі готівки з місця проведення розрахунків повинні використовуватись такі операції РРО як “службова видача” або “службове внесення”, якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Збереження готівкових коштів у межах торгової площі без здійснення операції “службове внесення” вважається порушенням порядку організації готівкових розрахунків.

Відповідальність за невідповідність  суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній суми продажу в денному звіті реєстратора розрахункових операцій передбачена ст. 22 Закону у виді застосування фінансової санкції у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність, в даному випадку в сумі  385 грн. = ((867 грн. (невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків) –9,55 грн. (сума готівкових коштів зазначена в поточному звіті РРО) - 790 грн. (сума за розрахунковою операцією) х 5)).

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин дії відповідача по застосуванню штрафу в сумі 4335 грн. відповідають діючому законодавству, оскільки здійсненні без порушень вказаних вище норм, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Посадовими особами ДПІ також було виявлено порушення встановленого порядку програмування РРО. - в чеках 5905, 5906 від 31.03.04 відсутні облік кількості товару та назва товару, в чеках було зазначено найменування  послуги „ксерокопія” „канц. товар”, чим порушено дотримання вимог п. 11 ст. З Закону України № 265. Касовий чек повинен містити такий обов'язків реквізит як найменування товару (послуги) -  слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу суб'єкта підприємницької діяльності. Відповідальність за дане порушення передбачена  п. 6 ст. 17 Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"  і  становить  85 грн.  Суд вважає, що  штраф в сумі 85 грн. застосований до позивача необґрунтовано, оскільки порушення відноситься до  періоду березень 2004 року, перевірка проходила  в грудні 2006 року. Таким чином, позовна давність для застосування штрафу, яка передбачена на день перевірки сплинула.  За правовою природою  штрафні санкції, застосовані до позивача,  є адміністративно-господарськими санкціями відповідно до приписів глави 27 Господарського кодексу України.  Згідно з ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня скоєння порушення цим суб'єктом.  З огляду на викладене, рішення від 8 грудня 2006 року № /0 про застосування 85 грн. штрафу підлягає скасуванню.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. державного мита підлягає  віднесенню на нього.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково. Скасувати  податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Генічеському районі  Херсонської області № /0  від 8 грудня 2006 року про застосування 85 грн. штрафу до товариства з обмеженою відповідальністю „МП „Ніка” ЛТД”.

2. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „МП „Ніка” ЛТД”  в задоволенні позову про скасування рішення Державної податкової інспекції в Генічеському районі  Херсонської області № 1/0 про застосування фінансових санкцій на суму 4335 гри.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом'якова

Постанову підписано  26  червня  2007 року.