ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.06.07 р.                                                                               Справа № 20/148пд

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ – 595”, м.Слов”янськ

до відповідача: Комунального підприємства „Регіональне управління капітального будівництва”, м.Слов”янськ

про  розірвання договору

За участю представників:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Палаичева Л.О., Дейниченко В.І. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю „СМУ –595”, м.Слов”янськ, із позовом до Комунального підприємства „Регіональне управління капітального будівництва”, м.Слов”янськ, про  розірвання договору підряду № 25/10 від 25.10.05 р., що укладений сторонами (далі-Договір).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на несплату відповідач передбаченого Договором авансу в розмірі 50%, щомісячних платежів за виконані роботи, на ухилення відповідача від прийняття місячних обсягів робіт, на завдання систематичним невиконанням відповідачем своїх обов’язків за Договором шкоди позивачеві, що виявилося у змушеній відмові позивача від укладання нових договорів на виконання робіт, неможливості отримувати доходи та у додаткових витратах позивача за Договором.

Позивач також посилається на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, та на приписи ст.ст.651, 882 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи позивач заявою без номера та дати складання, що надійшла до суду 12.06.07 р., уточнив позовні вимоги та просив суд зобов’язати відповідача прийняти роботи, виконані позивачем за Договором та підписати відповідний акт приймання-передачі.

Зазначену заяву судом залишено без уваги.

Позивач також клопотав про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення обсягів виконаних за Договором робіт та їх відповідності вимогам зазначеного договору.

Суд залишив дане клопотання без задоволення.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на безпідставність позовних вимог, завищення позивачем обсягів виконаних робіт, що обґрунтовує актом перевірки КРО від 04.12.06 р. № 240-22.1/60, на підписання позивачем запропонованого відповідачем акту виконаних робіт, повільне виконання позивачем робіт за Договором.

Відповідач надав суду письмові пояснення щодо обставин укладання Договору, копії вищезазначеного акту КРО, Договору, платіжних документів, графіку виконання робіт, розшифровки заборгованості, листів та претензії на адресу позивача із доказами їх направлення позивачеві.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 12.06.07 р. до 18.06.07 р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

25 жовтня 2005 р. відповідачем (Замовник) та позивачем (Підрядник) укладено Договір, відповідно до умов якого позивач зобов’язався виконати роботи з будівництва газопроводу низького тиску у м.Миколаївка згідно із проектно-кошторисною документацією у період жовтня 2005 р. – грудня 2006 р. Джерело фінансування робіт – субвенції з держбюджету (п.1 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору, вартість робіт складає 590,261 тис.грн., в тому числі вартість робіт у 2005 р. – 340,500 тис.грн.

Пунктом 4.2 Договору в редакції, наданій позивачем, передбачено, що протягом 5 днів з моменту підписання Договору відповідач перераховує позивачеві аванс у розмірі 50% договірної ціни.

У наданому позивачем тексті Договору даний аванс складає 30%.

З письмових поясненнях директора Товариства з обмеженою відповідальністю “СМУ-595” та генерального директора Комунального підприємства „Регіональне управління капітального будівництва” вбачається, що за результатами відкритих торгів сторонами було підписано Договір, пунктом 4.1 якого помилково було передбачено аванс в розмірі 50%.

Оскільки, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.01 р. № 1764 “Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва”, розмір авансу не може перевищувати 30% вартості річного обсягу робіт, сторонами було додатково підписано Договір із п.4.2, у якому йдеться про аванс у розмірі 30%.

Однак, другий екземпляр такого договору позивачеві не було надано, хоча, як зазначено у письмових поясненнях директора  Товариства з обмеженою відповідальністю “СМУ-595”, проти такого дооформлення Договору він не заперечував, підписавши новий його варіант.

За даних обставин суд дійшов висновку, що сторонами укладено Договір із редакцією п.4.2, в якій розмір авансу встановлено на рівні 30% договірної ціни. Інших невідповідностей у тексті наданих сторонами договорів не виявлено.

Згідно із п.4.3 Договору, підставою для пред’явлення Замовнику рахунків є акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідка про вартість виконаних робіт форми КБ-3, підписані сторонами не пізніше 25 числа поточного місяця.

Відповідно до п.4.5 Договору, Замовник щомісячно здійснює розрахунок з Підрядником шляхом перерахування грошових коштів на його рахунок по мірі надходження бюджетних коштів.

Додатковою угодою № 1 від 06.07.06 р. сторони змінили редакцію пунктів 1. та 4.1 Договору стосовно строків виконання робіт та їх обсягу у 2006 р.

Суть позову полягає у вимогах про розірвання Договору. При цьому позивач посилається на несплату відповідачем передбаченого Договором авансу в розмірі 50%, щомісячних платежів за виконані роботи, на ухилення відповідача від прийняття місячних обсягів робіт, на завдання систематичним невиконанням відповідачем своїх обов’язків за Договором шкоди позивачеві, що виявилося у змушеній відмові позивача від укладання нових договорів на виконання робіт, неможливості отримувати доходи та у додаткових витратах позивача за Договором. Позивач також посилається на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, та на приписи ст.ст.651, 882 Цивільного кодексу України.

Заяву позивача про “уточнення” позовних вимог суд до уваги не приймає, оскільки її подано із перевищенням наданого позивачеві статтею 22 Господарського процесуального кодексу України права до прийняття рішення по справі змінити предмет або підставу позовних вимог.

Надана позивачем заява має ознаки самостійного позову, у зв’язку з чим має подаватися у порядку, передбаченому розділом VIIІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд залишає без задоволення, оскільки його заявлено з урахуванням “уточнення” позовних вимог, які суд до уваги не прийняв.

Зазначене клопотання не узгоджується із предметом позову, внаслідок чого його задоволення є недоцільним, може призвести до необґрунтованого затягування судового процесу та безпідставного зростання розміру судових витрат.

Крім того, надані сторонами матеріали є достатніми для розгляду справи по суті, а вирішення правового питання про обґрунтованість (необґрунтованість) вимог про розірвання договору підряду не потребує спеціальних знань в галузі будівництва, отже, й призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на безпідставність позовних вимог, завищення позивачем обсягів виконаних робіт, що обґрунтовує актом перевірки КРО від 04.12.06 р. № 240-22.1/60, на підписання позивачем запропонованого відповідачем акту виконаних робіт, повільне виконання позивачем робіт за Договором.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором будівельного підряду.

Згідно із ст.875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст.854 зазначеного кодексу, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно із ст.856 Цивільного кодексу України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Відповідно до ст.882 зазначеного кодексу, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позову з наступних причин.

Відповідачем перераховано  позивачеві обумовлений Договором аванс в розмірі 30% ціни Договору, проти чого позивач не заперечив.

Позивачем не надано суду оформлених у встановленому порядку актів приймання-передачі виконаних за Договором робіт та довідки про їх вартість, отже у відповідача формально не виникло обов’язку з їх сплати.

Таким чином, ствердження позивача про істотне порушення відповідачем умов Договору спростовується матеріалами справи.

Позивачем не доведено факту та розміру шкоди, заподіяної йому відповідачем внаслідок порушення ним умов Договору.

Позивачем не надано доказів того, що він скористався наданими йому статтею 856 Цивільного кодексу України правом на притримування результатів роботи, та вжив всіх необхідних заходів щодо передання та прийняття робіт в порядку ст.882 зазначеного кодексу.

За даних обставин, підстави для розірвання Договору відсутні, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.651, 854, 856, 875, 882 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ –595”, м.Слов”янськ, до Комунального підприємства „Регіональне управління капітального будівництва”, м.Слов”янськ, про  розірвання договору підряду № 25/10 від 25.10.05 р. – відмовити.

Повний текст рішення оголошено 18.06.07 р.

Суддя

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу