ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.07 р.                                                                               Справа № 15/250

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Аріель” м. Сімферополь ()

до відповідача товариства з обмеженої відповідальністю “Торгівельно-промислова компанія “Агроімпекс” м. Донецьк ()

про стягнення передплати по договору в розмірі 216320,00 грн., 3% річних у сумі 1706,85 грн., втраченої вигоди в розмірі 56320,00 грн..

за участю представників сторін:

від позивача: Петрова Л.В за довіреністю № 3 від 04.06.2007 р. (в останнє судове засідання не з’явилася)

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Аріель” м. Сімферополь до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельно-промислова компанія “Агроімпекс” м. Донецьк про стягнення передплати по договору в розмірі 216320,00 грн., 3% річних у сумі 1706,85 грн., втраченої вигоди в розмірі 56320,00 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/250, сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

У порушення вимог ухвал суду від 10.08.2007 р., 29.08.2007 р. відповідач в судові засідання не з’явився, витребувані судом документи до суду не надіслав.

Позивач заявою від 29.08.2007 р. уточнив розмір позову стосовно 3% річних.

Клопотанням від того ж дня представник позивача просить суд розглянути справу у судовому засіданні 25.09.2007 р. без його присутності, рішення направити на його адресу поштою.

У зв’язку з неявкою відповідача, ненаданням ним відзиву на позовну заяву та інших документів на вимогу суду, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Позивачем у судовому засіданні було заявлено усне клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника  позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2007 р. між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) був укладений письмовий договір № 70-ж/д купівлі-продажу товару. Предметом договору є карбамід марки Б у кількості 320 т за ціною 1700 грн. за 1 т, загальна сума договору 544000 грн.

Доставка товару покупцю здійснюється залізничними вагонами. Продавець зобов'язаний передати товар покупцю протягом 5-ти днів з моменту отримання попередньої оплати.

Згідно умов договору позивач перерахував відповідачу попередню оплату 11.04.2007 р. на суму 108800 грн., а 17.04.2007 р. відповідач залізничним транспортом поставив товар на суму 111645,20 грн. Різниця між попередньою оплатою та вартістю поставленого товару складає 2845,20 грн., яка була перерахована позивачем відповідачу в якості відшкодування витрат за надання послуг перевезення (залізничний тариф). В цій частині виконання сторонами умов договору спір відсутній.

З метою подальшого виконання умов договору позивач перерахував відповідачу в якості попередньої оплати за товар платіжними дорученнями: № 233 від 19.04.2007 р. суму 108160 грн., №  242 від 23.04 2007 р. – суму 88160 грн., № 245 від 24.04.2007 р. – 20000 грн., всього 216320 грн. Останній строк отримання товару за цією попередньою оплатою минув 29.04.2007 р., але відповідач товар позивачу не поставив, чим порушив договірні зобов’язання.

Згідно ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов’язанні свого обов’язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов’язку у встановлений строк, друга сторона має право зупинити виконання свого обов’язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 693 того ж кодексу якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення попередньої оплати за не поставлений товар (лист № 594 від 16.06.07 р.), який разом з поштовою квитанцією від 16.06.07 р. доданий до матеріалів справи. Фактично вказаним листом позивач відмовився від отримання товару, тому у відповідача замість зобов’язань щодо поставки товару в подальшому виникли грошові зобов’язання перед позивачем повернути попередню оплату у сумі 216320 грн. Відповідач грошових зобов’язань не виконав у встановлений ст. 530 ЦК України загальний 7-денний строк від дня пред’явлення вимоги, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом за захистом порушеного права.

Крім вимог про стягнення суми попередньої оплати позивач заявив вимоги про стягнення суми 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов’язання відповідачем. Заявою від 29.08 2007 р. позивач згідно ст. 22 ГПК України зменшив суму позову щодо 3% річних та просить стягнути 302,26 грн. (з врахуванням періоду виникнення грошового зобов’язання у відповідача). Таку заяву суд прийняв до розгляду та в подальшому розглядав змінену суму позову.

Позовні вимоги на суму основного боргу 216320 грн. та на суму 3% річних 302,26 грн. суд вважає  обґрунтованими, тому їх задовольняє.

Щодо позовних вимог про стягнення суми збитків 56320 грн. як втраченої вигоди для позивача, то ці вимоги на думку суду є безпідставними та недоведеними належним чином, тому задоволенню не підлягають.

Для обґрунтування підстав стягнення збитків у зв’язку з неналежним виконанням умов господарського договору позивач повинен був довести наявність усіх складових частин цивільного правопорушення, а саме:

-          протиправність дій або бездіяльність відповідача;

-          шкідливі наслідки для позивача;

-          причино-наслідковий зв’язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для позивача;

-          вину саме відповідача у заподіянні збитків.

Позивач в обґрунтування суми заявлених збитків посилається на протиправні дії відповідача, що виразилося у невиконанні умов договору  № 70-ж/д купівлі-продажу від 06.04.2007 р. між позивачем та відповідачем. Але шкідливі наслідки для позивача на його думку виникають у неотриманні доходів за договором № 42/4-п від 10.04.2007 р. між позивачем та третьою особою ТОВ „Антей” у зв’язку з розірванням цього договору з ініціативи третьої особи по причині невиконання позивачем зобов’язань на поставку карбаміду, який він розраховував отримувати від відповідача згідно договору № 70-ж/д купівлі-продажу від 06.04.2007 р. На думку суду між вказаними договорами фактично відсутній будь-який зв’язок, крім тієї обставини, що однією із сторін у обох договорах є позивач. Намір позивача отримати товар від одного контрагента за договором та реалізувати цей товар іншому контрагенту за іншим договором з метою отримання прибутку є звичайною формою підприємницької діяльності позивача як суб’єкта такого виду діяльності, який безумовно підпадає під комерційний ризик при веденні такої діяльності. Обидва вказані договори не містять єдиної мети як результату виконання господарських зобов’язань сторін за цими договорами, не містять єдиного технологічного процесу або встановленого єдиного порядку для виконання зобов’язань сторін, не містять умови щодо відповідальності у вигляді збитків для сторони одного договору за невиконання стороною іншого договору своїх зобов’язань. За таких обставин суд вважає відсутньою безпосередню вину відповідача у заподіянні позивачу збитків у вигляді неотриманих  доходів від результатів невдалої діяльності позивача з іншим суб’єктом підприємницької діяльності на підставі іншого господарського договору.

Крім того позивач у позовній заяві просить суд для забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням вищевказану заяву, вважає її такою, що заснована на припущеннях позивача, тому відмовляє у задоволенні заяви стосовно вжиття заходів щодо забезпечення позову у зв’язку з недоведеністю того, що грошові кошти, майно, які є у відповідача, можуть зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення господарським судом. Крім того, арешту може підлягати тільки конкретно визначене майно або конкретна сума грошових коштів, за умови їх фактичної наявності у відповідача, що також не було доведено позивачем належними доказами.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати суд відносить на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись  статтями 12; 22; 32-34; 36; 43; 49; 75; 82 - 85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельно-промислова компанія “Агроімпекс” (юридична адреса: 83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 76; адреса місцезнаходження: 83122, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 240/151, ; розрахунковий рахунок 4700 в АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків, МФО 351005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Аріель” (юридична адреса: 95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Шполянської, 9/18; ; розрахунковий рахунок № 32 в ЗАТ “Кредобанк” м. Сімферополь, МФО 324913) суму 216622,26 грн. (а саме: суму основного боргу 216320 грн., 3% річних – 302,26 грн.), крім того витрати на сплату державного мита у розмірі 2166,22 грн. та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 93,17 грн.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення збитків на суму 56320 грн.

В судовому засіданні 25.09.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття судом.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя