Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

09 жовтня 2007 року                                                   Справа № 12/274

Позивач:          Товариство з обмеженою відповідальністю  "ТД "Білкозин",  вул. Микільсько-Слобідська, 2б, оф.281, м. Київ, 02002

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю  "Бахмач-М"ясо",  вул. Петровського, 64, м. Бахмач,  Чернігівська область, 16500

Предмет спору: про стягнення заборгованості 1757,44 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача:   Свинарьов О.В. –представник, довіреність б/н від 02.04.2007 року.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача  1610 грн. 40 коп. боргу, 136 грн. 73 коп. пені, три відсотки річних в розмірі 7 грн. 83 коп., 2 грн. 48 коп. інфляційних втрат, згідно договору поставки № 38/06 від 01.11.2006 року та накладних на відпуск продукції.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але відповідач повноважного представника  в судове засідання не направив.

Представник позивача в судовому засіданні  надав клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

До початку розгляду справи від відповідача надійшло факсограма-клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю явки повноважного представника в судово засідання.

Представник позивача проти відкладення розгляду справи заперечував.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою суду від 25.09.2007 року сторони були попереджені, що нез’явлення в судове засідання повноважних представників сторін не є перешкодою для розгляду спору по суті, а також  відповідачем не подано доказів, які підтверджують неможливість явки повноважного представника в судове засідання.

Представник позивача відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, надав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно  до якої зазначив, що відповідач 02.10.2007 року здійснив платіж в розмірі 1610 грн. 40 коп., яким повністю погасив основну заборгованість. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача 136 грн. 73 коп. пені, три відсотки річних в розмірі 7 грн. 83 коп. та  2 грн. 48 коп. інфляційних втрат.

За таких обставин рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору,  господарський суд  встановив:

Прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не зачіпає нічиї охоронювані законом інтереси. Справа розглядається з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі–продажу передає або зобов’язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Позивач згідно видаткових накладних  № РН-0000913 від 31.08.06р. на суму 793 грн 06 коп., № РН-0000963 від 12.09.06р. на суму 1591 грн 92 коп., № РН-0000979 від 19.09.06р. на суму 819 грн 36 коп , № РН-00001158 від 18.10.06р. на суму  2287 грн 26 коп.,   відпустив  відповідачу товар на загальну суму 5491 грн 60 коп.

Факт отримання товару  відповідачем підтверджується довіреностями  серії ЯМГ № 042188 від 31.08.06р., серії ЯМГ № 042200 від 22.09.06р., серії ЯМГ № 042233 від 17.10.06р.,

Єдиний письмовий договір на купівлю-продаж товару між сторонами не укладався.

Угода купівлі –продажу, відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, була укладена між сторонами шляхом здійснення сторонами конкретних дій щодо передачі позивачем відповідачу товару та прийняття його відповідачем, а також здійснення відповідачем часткової оплати.

Строк оплати отриманого товару по вищевказаним накладним   сторонами не було визначено.

Відповідач 25.12.06р.   сплатив  позивачеві  3500 грн., що підтверджується випискою з рахунку  позивача. В призначені платежу було зазначено, що це оплата за товар отриманий по накладних від 31.08.06р., від 12.09.06р. та від 19.09.2006р.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо сторонами не визначено строк виконання зобов’язання, то  кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, а боржник зобов’язаний виконати вимогу кредитора на протязі семи днів з моменту пред’явлення вимоги кредитором.

25.06.07р. позивачем було направлено відповідачу претензію з вимогою оплатити  вартість отриманого товару, яка отримана  відповідачем 04.07.07р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно вимогу  позивача щодо оплати  відповідач зобов”язаний був виконати до 11.07.2007р.

Як вбачається із матеріалів справи , відповідач  07.08.2007р. сплатив позивачеві 1000 грн із зазначенням  платежу:  плата за  білковин  згідно накладної  № 0001158 від 18.10.06р.

Таким чином на момент звернення до суду заборгованість відповідача за товар , отриманий по  накладній № РН-00001158 від 18.10.06р. становила  991 грн  60 коп.

01.11.2006р. між сторонами було укладено договір поставки  № 38/06.

Відповідно до  п. 1.1. зазначеного договору, постачальник (позивач) взяв на себе зобов’язання передати у власність покупця (відповідача) штучні ковбасні та сосисочні оболонки різних типів, видів і діаметрів, оболонки на основі поліамідів, натуральні оболонки, кліпси, шпагат, обладнання, петлі, спеції, добавки, білкові суміші та інші супутні товари, а покупець (відповідач) зобов’язується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму.

Пунктами  9.1  та 9.2 договору передбачено, що строк дії договору –1 рік з дня його підписання, якщо за 1 місяць до закінчення дії договору сторони не повідомили про розірвання договору, пролонгується на 1 рік. Зобов’язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують із дня підписання його тексту та припиняються належним виконанням.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар на суму 1618 грн. 80 коп., що також підтверджується видатковою накладною № РН-0001500 від 13.12.2006 року.

Пунктами 2, 4., 2.5. Договору сторони передбачили, покупець проводить оплату вартості товару, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі на підставі виставленого постачальником рахунку. Покупець зобов’язаний сплатити 100% вартості партії товару в чотирнадцятиденний строк з дня поставлення партії товару постачальником. Тобто оплату за товар, отриманий по накладній від 13.12.2006р. відповідач зобов”язаний був здійснити до 27.12.06р.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України , суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів  справи відповідач  08.08.2007р. сплатив позивачеві 1000 грн із зазначенням  платежу:  плата за  білковин  згідно накладної  № 1500 від 13.12.06р.  Таким чином на момент звернення до суду заборгованість  відповідача за товар, отриманий по накладній від 13.12.2006р. становила           618 грн 80 коп.

Після порушення провадження у справі  відповідачем згідно платіжного доручення від 02.10.2007 року, копія якого надана позивачем та знаходиться в матеріалах справи, було сплачено суму основної заборгованості в розмірі 1610 грн. 40 коп. Відповідно на вказано суму  основного боргу  позивачем і були зменшені позовні вимоги.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 7 грн. 83 коп.  за період прострочки за період з 12.07.2007 року по 06.08.2007 року та 2 грн. 48 коп. інфляційних втрат за серпень 2007 року, за прострочку оплати товару ,отриманого  по накладній № РН-0001158  від 18.10.06р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем зобов’язання щодо оплати отриманого товару по накладній № РН-0001158  від 18.10.06р., суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховані 3 % річних в сумі 7 грн. 83 коп.  за період прострочки за період з 12.07.2007 року по 06.08.2007 року та 2 грн. 48 коп. інфляційних втрат за серпень 2007 року.

Позивач просить стягнути з відповідача  також пеню в сумі 136 грн. 73 коп. за період з 28.12.2006 року по 28.06.2007 року, відповідно до п. 6.1.1. договору, за прострочку оплати товару, отриманого  по накладній № РН-0001500  від 13.12.06р.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також  частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Пунктом  6.1.1. договору передбачено, що за порушення строків оплати товару, покупець сплачує пеню в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Оскільки матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачами взятих на себе зобов’язань щодо оплати   отриманого товару по накладній № РН-0001500  від 13.12.06р., а  тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нарахована пеня в сумі 136 грн. 73 коп. за період з 28.12.2006 року по 28.06.2007 року.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повній сумі не розрахувався, суд, з урахування  вищезазначеного,  доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 3% річних в розмірі 7 грн. 83 коп., 2 грн. 48 коп.  інфляційних втрат, 136 грн. 73 коп. пені.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача    102 грн.   витрат по сплаті держмита та 118 грн.     витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 525, 526,530, 638,546, 549, 625,655  Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 49, 82-85   Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити   повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Бахмач-М"ясо",  вул. Петровського, 64, м. Бахмач,  Чернігівська область, 16500  (р/р 846 в філії ВАТ „Державний Експортно-Імпортний банк України” в м. Чернігів, МФО 353649) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "ТД "Білкозин",  вул. Микільсько-Слобідська, 2б, оф.281, м. Київ, 02002 (р/р 9 в ЗАТ „Полікомбанк” м. Чернігів, МФО 353100) 7 грн. 83 коп. трьох відсотків річних , 2 грн. 48 коп.  інфляційних втрат, 136 грн. 73 коп. пені,   102  грн.  держмита та 118   грнвитрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко