ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2007 р.
Справа № 8/4210

за позовом державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", за дорученням і від імені якої діє відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція", м. Нетішин

до управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, м. Нетішин

про стягнення 492844,70 грн.

суддя Степанюк А. Г.

при секретарі судового засідання Світко С. В.

Представники сторін:

позивача –Яманкіна О. М. за довіреністю від 04.12.2006 р.,

Шевцова О. І. за довіреністю № 45-1793 від 30.10.07р.;

відповідача - Сироватко О. В. за дорученням № 01-12/1120 від 14.09.2007 р.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 492844,70 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на подачу питної води та приймання стічних вод до каналізації від 17.11.2000 р. за № 716-127/96-пв.

Явку повноважного представника у судові засідання 23.07.2007 р. та 17.09.2007 р. позивач не забезпечив. Прибулий у засідання 13.08.2007 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на стягненні з відповідача 492844,70 грн. заборгованості по оплаті наданих йому послуг з подачі питної води та прийманню стічних вод до каналізації.

У судовому засіданні 31.10.2007 р. представниками ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція" уточнено позовні вимоги до управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, зокрема подано заяву про їх зменшення до 487264,32 грн., до заяви подано відповідний розрахунок суми позову станом на 01.10.2007 р. ((січень 20001 р. –вересень 2007 р.). Дане уточнення судом прийнято.

Відповідач явку повноважного представника у судові засідання 23.07.2007 р., 13.08.2007 р. та 31.10.2007 р. не забезпечив. Прибулий у засідання 17.09.2007 р. представник відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши на відсутність заборгованості перед позивачем. Окрім того відповідачем подано письмовий відзив № 01-12/1121 від 14.09.2007 р. У вказаному відзиві

управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради вказує на повну відсутність кредиторської заборгованості перед позивачем станом на 01.07.2007 р.

Наголошує на тому, що відповідно до наказу  Державного казначейства України від 08.05.2001 р. № 73 "Про затвердження порядку списання  кредиторської заборгованості  бюджетних установ, строк позовної давності якої минув" та рішень виконавчого комітету Нетішинської міської ради "Про списання кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, з балансу  установ, які фінансуються з бюджету міста" від 01.04.2001 р. № 114, від 19.07.2004 р. № 231, від 21.10.2004 р. № 348, від 28.12.2004 р. № 440, від 21.04.2005 р. № 106, від 21.06.2005 р. № 210, від 25.10.2005 р. № 342, від 16.12.205 р. № 422,  проведено списання заборгованості бюджетним установам міста за комунальні послуги, надані у 2000-2002 р.р.

А також просить прийняти до уваги затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 191 від 22.02.2006 р. „Порядок підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії”, що визначає процедуру підтвердження сум дебіторської і кредиторської заборгованості учасників розрахунків, яка підлягає погашенню на умовах, установлених Законом України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

17.11.2000 р. між позивачем ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція" (постачальник) та відділом освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради (споживач) укладено договір на подачу питної води та приймання стічних вод до каналізації за № 716-127/96-пв, предметом якого є зобов’язання постачальника по забезпеченню споживача питною водою з міського водопроводу та прийняттю від споживача стічних вод до комунальної каналізації та зобов’язання споживача щомісячно розраховуватись за надані йому на умовах договору послуги (п. 1 договору).

Зокрема постачальник взяв на себе зобов’язання здійснювати постачання питної води з міського водопроводу до споживача в розмірі встановленого ліміту в об’ємі 260268 куб. м на рік, 21689 куб. м на місяць, а також приймати від нього стічні води до комунальної каналізації в кількості 260268 куб. м на рік, 21689 куб. м на місяць, по затверджених тарифах, діючим на момент договірних відносин (п.2 договору).

Сторонами передбачено, що розрахунок відпуску води до встановлення приладів обліку (тимчасово, терміном на 6 місяців) буде проводитись згідно з розрахунковим навантаженням до 15 лютого 2000 р.; випадку відсутності водолічильника після 6 місячного терміну, розрахунок буде проводитись по пропускній здатності труби за весь час роботи споживача; зняття показань водолічильників здійснюється не рідше одного разу на місяць –25 числа кожного місяця (п.п. 3.3, 3.4 договору).

Взяті на себе зобов’язання (по подачі питної води та прийняттю стічних вод) позивач виконав належним чином, у встановлені строки та відповідно до передбачених договором лімітів, у свою чергу відповідач прийнятих на себе зобов’язань по оплаті вказаних послуг не виконав, в результаті чого відповідно до проведеного позивачем розрахунку (уточненого) заборгованість відповідача за договором на подачу питної води та приймання стічних вод до каналізації від 17.11.2000 р. за № 716-127/96-пв. склала 487264,32 грн. (січень 20001 р. –вересень 2007 р.). З метою стягнення вказаної заборгованості з відповідача позивач звернувся до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне:

З набранням чинності Цивільного кодексу України (№ 435-IV від 16.01.03) з 1 січня 2004 року у відповідності до п.4 його Прикінцевих та Перехідних положень, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків передбачених ст. 11 Кодексу є договори або інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків (ст. 611). Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629).

Так, згідно статті 509 Кодексу зобов’язання виникають з договору. Зобов’язанням є право відношення, в якому одна сторона боржник повинна вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526).

Невиконання зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) ст. 610 Кодексу визначає як порушення зобов’язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов’язання. (ст. 625).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 р. господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відтак, правовідносини, що виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими (виникли з господарського договору) і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Як вбачається з матеріалів, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов’язання відповідно до укладеного між сторонами договору на подачу питної води та приймання стічних вод до каналізації від 17.11.2000 р. за № 716-127/96-пв. Так, станом на 01.10.2007 р. борг відповідача по оплаті наданих позивачем послуг по подачі питної води та прийманню стічних вод до каналізації склав 487264,32 грн. (січень 20001 р. –вересень 2007 р.).

Судом враховано, що на виконання вимог ухвали суду від 17.09.2007 р. позивачем направлено відповідачу підписаний заступником генерального директора та застаступником головного бухгалтера ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція" акт звіряння взаєморозрахунків до договору від 17.11.2000 р. за № 716-127/96-пв станом на 01.09.2007 р., на підтвердження чого до матеріалів справи долучено супровідний лист № 86-2131/8517 від 24.09.2007 р. та копію повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 27.09.2007 р.  (рекомендоване за № 150432).

Щодо викладених відповідачем заперечень, суд вважає за необхідне зауважити, що судом не встановлено повноваження виконавчого комітету Нетішинської міської ради на прийняття рішень про списання кредиторської заборгованості за цивільно-правовими договорами.

Окрім того, судом не береться до уваги посилання відповідача на затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 191 від 22.02.2006 р. „Порядок підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії”, оскільки предметом укладеного між сторонами договору від 17.11.2000 р. за № 716-127/96-пв є зобов’язання постачальника по забезпеченню споживача питною водою з міського водопроводу та прийняттю від споживача стічних вод до комунальної каналізації; а також зобов’язання споживача щомісячно розраховуватись за надані йому на умовах договору послуги, що енергоносіями не являються.

Виходячи із вищенаведеного, позов державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", за дорученням і від імені якої діє відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція", м. Нетішин до управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, м. Нетішин про стягнення 487264,32 грн. заборгованості є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв’язку із задоволенням позову судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", за дорученням і від імені якої діє відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція", м. Нетішин до управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, м. Нетішин про стягнення 487264,32 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради (м. Нетішин Хмельницької області, вул. Михайлова, 4, ) на користь державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", за дорученням і від імені якої діє відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" Хмельницька атомна електростанція" (м. Нетішин Хмельницької області, ) 487264,32 грн. (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті шістдесят чотири гривні 32 копійки) заборгованості, 4872,64 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 64 копійки) витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя