ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 34/6/526

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “АДВ”

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.07

у справі
№ 6/526

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “АДВ”

до
Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”

про
стягнення 48602,07 грн.

за участю представників від:

позивача
не з'явилися, були належно повідомлені

відповідача
Мойсеєнко Г.В. (дов. від 14.03.07)

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2007 року (суддя Примак С.А.) відмовлено в задоволенні заяви ВАТ “Павлоградвугілля” про визнання наказу арбітражного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2001 року по справ № 6/526 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала мотивована тим, що статями 34, 37, 40, 40-1 Закону України “Про виконавче провадження” не передбачено повернення виконавчого  документа чи припинення виконання рішення з підстав, вказаних у ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

За результатом апеляційного перегляду справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: головуючого-судді Голяшкіна О.В., суддів: Білецької Л.М., Науменко І.М.) 14.06.07 виніс постанову, якою скасував ухвалу господарського суду, наказ господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.01 визнав таким, що не підлягає виконанню. Постанова мотивована тим, що виходячи з вимог ч.24 ст.1, ч.15 ст.11, ч.1 та ч.2 ст.14 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” зобов’язання відповідача перед позивачем є припиненими, відповідні вимоги позивача до відповідача - погашеними, а отже матеріальні правовідносини із сплати заборгованості між відповідачем та позивачем припинилися і відсутні.

Не погоджуючись з цією постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.07 залишити без змін. Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм ст.ст. 34, 37, 40, 40-1 Закону України “Про виконавче провадження”.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши  доводи  касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2001 року у справі № 6/526 стягнуто з р/рахунку відповідача на користь позивача 44212 грн. 17 коп. збитків, 486 грн. 03 коп. витрат по держмиту, 69 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу. На виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області 12 листопада 2001 року виданий наказ.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2004 року здійснено правонаступництво боржника по справі №6/526 - Державного відкритого акціонерного товариства "Шахта "Самарська" ДП Державної холдингової  компанії "Павлоградвугілля", м.Тернівка Дніпропетровської області на його правонаступника Відкрите акціонерне товариство Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля".

Постановою державного виконавця відділу Держаної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 21 травня 2004 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 12 листопада 2001 року № 6/526, боржнику - ВАТ “Павлоградвугілля” запропоновано добровільно виконати наказ у строк до 28 травня 2004 року, в разі не виконання рішення в наданий строк постановлено виконати його в примусовому порядку з стягненням виконавчого збору 4476,70 грн., також зазначено про направлення копії постанови суду і сторонам виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2004 року здійснено правонаступництво боржника по справі №6/526 - Відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії "Павлоградвугілля" на його правонаступника Відкрите акціонерне товариство "Павлоградвугілля".

11 січня 2005 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля”.

Постановою державного виконавця відділу Держаної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 27 січня 2005 року зупинено виконавче провадження на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2005 року про порушення провадження у справі № Б15/7/05 про банкрутство ВАТ “Павлоградвугілля”.

Відповідач звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Відмовляючи в задоволенні такої заяви, місцевий суд вказав на те, що статями 34, 37, 40, 40-1 Закону України “Про виконавче провадження” не передбачено повернення виконавчого  документа чи припинення виконання рішення з підстав, вказаних у ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Втім, з таким висновком не погодився господарський суд апеляційної інстанції, який зазначив, що вимоги позивача є погашеними і задоволенню не підлягають.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне підтримати правову позицію господарського суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 14 Закону № 2343 передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Разом з тим, стаття 1 цього ж Закону дає визначення поняття “погашені вимоги кредиторів”, як задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином. Поняття “погашені вимоги” встановлене тільки для цілей застосування норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і має застосовуватись в рамках процедури банкрутства, а не в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2006 року у справі № Б26/7/05 затверджено мирову угоду від 18 вересня 2006 року у справі про банкрутство ВАТ «Павлоградвугілля», провадження у справі закрито. Це є підставою для поновлення виконавчого провадження, яке було зупинено відповідно до пункту 8 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", та проведення виконавчих дій згідно норм даного Закону.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено повернення виконавчого документа чи припинення виконання рішення суду з підстав, вказаних у статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Посилання апеляційного суду на статтю 598 Цивільного кодексу України є помилковим, тому що, вона передбачає підстави припинення виконання зобов'язань, а не підстави припинення чи закінчення виконавчого провадження. Окрім цього суд апеляційної інстанції неправомірно не взяв до уваги ту обставину, що згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зважаючи на те, що ліквідація боржника фактично не відбулася, а навпаки, його платоспроможність відновлена, що як на момент порушення провадження у справі про банкрутство, так і на момент припинення провадження у ній, наказ про стягнення коштів з боржника знаходився на виконанні у державній виконавчій службі, та що Законом України "Про виконавче провадження". Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено повернення виконавчого документа чи припинення виконання рішення суду з підстав, вказаних у статті 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Вищий господарський суд України вважає за необхідне підтримати правову позицію місцевого суду щодо відмови у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Тому постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.07 підлягає скасуванню, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.07 –залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, - 11111 Господарського  процесуального кодексу України, Вищий господарський суд   України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АДВ” задовольнити,  постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.07 скасувати, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.07 у справі № 6/526 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко