СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.10.07                                                                                 Справа № 7/362ад.

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянув матеріали справи за позовом

Урядового органу державного управління - Державної інспекції з енергозбереження, м. Київ

до Луганського міського комунального підприємства  ''Теплокомуненерго'', м. Луганськпро стягнення 31018 грн. 34 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Шапар І.П., довіреність № 12/139-2376 від 11.10.07;

від відповідача –Кохан Н.В., довіреність № б/н від 19.10.07.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення 31018 грн. 34  коп. підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів.

Відзивом на адміністративний позов № 15/42-4/1022 від 17.08.06 відповідач проти позову заперечує посилаючись на наступне:

- у акті перевірки зазначено, що нормативні втрати теплової енергії в мережах складають 41026 Гкал/рік, фактичні розрахункові втрати теплоти в мережах склали 41019,78 Гкал/рік, тобто перевищення нормативів втрат теплової енергії відсутні;

- в розділі "Електроенергія" взагалі не вказано нормативний та фактичний коефіцієнт потужності електропостачання, що не дає можливості зробити будь-які висновки;

- під час проведення перевірки не було проведено експертизу встановлених норм та нормативів витрат паливно-енергетичних ресурсів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

У відповідності до ст. 9 Закону України ”Про енергозбереження” від 01.07.94 № 74/94 (далі –Закон) основою для здійснення управління у сфері енергозбереження, є зокрема, здіснення функцій по контролю у відповідній сфері.

Державна інспекція з енергозбереження, тобто позивач у даній справі, є органом державного управління у цій сфері, що закріплено у п.1 Положення  про Державну інспекцію з енергозбереження, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.00 № 1039.

Статтею 26 Закону передбачено, що державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України.

Механізм проведення Державною інспекцією з енергозбереження перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів та усунення фактів їх неефективного використання на підприємствах, в установах та організаціях встановлений відповідним Порядком проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженим наказом Державного комітету України з енергозбереження  від 04.08.00 № 64, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.00 за № 653/4874 (далі –Порядок № 64).

Так, на виконання покладених на нього зазначених вище функцій контролю, позивачем в особі структурної одиниці –Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області - було проведено комплексну перевірку стану використання паливно-енергетичних ресурсів  теплопостачальними підприємствами.

За результатами перевірки позивачем було складено акт № 18-12/034 від 06.02.06 (а.с.19-25).

На підставі перевірки до акту комплексної перевірки стану використання паливно-енергетичних ресурсів  теплопостачальними підприємствами 06.02.06 позивачем було винесено Припис (а.с.27-28), де зокрема було встановлено строки усунення виявлених фактів неекономного та неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів .

Відповідно до п. "е"  ст. 11 Закону економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають, зокрема, введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні, зокрема, у використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів (п. "є" ч. 2 ст. 27 Закону).

Відповідно до абзацу 2 р. ІІ Додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93  № 699 "Про заходи щодо ефективного використання газу на інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві", якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними та технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата  вноситься одразу після обстеження підприємства Державного інспекцією з енергозбереження.

На виконання зазначених вище нормативних актів та результатів перевірки Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області винесено постанову № 18-12/034-1 від 06.02.06 про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів (а.с.29), якою до відповідача застосовано подвійну плату за перевитрати ПЕР у розмірі 31018 грн. 34  коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.08.06 було відкрито провадження у справі № 2/435ад за позовом  Луганського міського комунального підприємства  ''Теплокомуненерго'' до Урядового органу державного управління –Державної інспекції з енергозбереження про визнання недійсної постанови від 06.02.06 № 18-12/034-1.

Постановою господарського суду Луганської області від 24.10.06 у справі № 2/435ад позов задоволено та визнано недійсною постанову територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Луганській області урядового органу державного управління Державної інспекції з енергозбереження № 18-12/034-1 від 06.02.06 "Про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів".

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.06 у справі № 2/435ад постанову господарського суду Луганської області від 24.10.06 у справі № 2/435ад залишено без змін.

Таким чином, постанова господарського суду Луганської області від 24.10.06 у справі № 2/435ад набрала законної сили.

За вказаних обставин та враховуючи, що постановою господарського суду Луганської області від 24.10.06 у справі № 2/435ад, яка  набрала законної сили, визнано недійсною постанову територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Луганській області урядового органу державного управління Державної інспекції з енергозбереження № 18-12/034-1 від 06.02.06 "Про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів", у задоволені позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 94 КАС України.

Крім  того, позивачу повертаються 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки ст. 89 КАС України передбачено, що особа, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, скаргою за винятковими обставинами, заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, повинна сплатити судовий збір.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 72, 87, 89, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в  :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

3.  Повернути позивачу витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., сплачені за платіжним дорученням № 813 від 10.07.06, яке  видати з матеріалів справи.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.10.07.

Суддя                                                                              Т.Л.Калашник