ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Справа №

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лізинговий дім”,                  м. Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства „БЕРЕСТ”, м. Дрогобич Львівської області

Про: стягнення 61 053,96 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі М. Фарина

Представники:

від позивача: Лебідко Ю.І.-  представник

від відповідача: не з’явився

Сторонам роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.07.2007 р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лізинговий дім”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Дочірнього підприємства „БЕРЕСТ”,                     м. Дрогобич Львівської області про стягнення 61 053,96 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2007 року порушено провадження у справі  і справу призначено до розгляду в засіданні на 25.06.2007р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимогти підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача заборгованість за лізинговими платежами в сумі 61 053,96 грн.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив вимог ухвали суду від 04.06.07 р. не виконав, проти позовних вимог в установленому порядку не заперечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення  № 1765142 від 14.06.2007 р.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лізинговий дім” та Дочірнім підприємством „БЕРЕСТ” 25.05.2006 р.  укладено Договір № 212/0506 оперативного лізингу (оренди) згідно умов якого Позивач (Лізингодавець) взяв на себе зобов’язання  передати у платне користування Відповідачу (Лізингоодержувачу) майно (деревообробне обладнання), а Відповідач зобов’язався прийняти це майно і за користування об’єктом лізингу зобов’язувався вносити періодичні лізингові платежі.

Відповідно до п. 7.2 Договору відповідач повинен користуватися майном особисто; передача його в цілому або частково в користування третім особам (суборенда) не допускається.

Позивач свої зобов’язання за Договором виконав в повному обсязі  та належним чином, передавши відповідачу майно по актах прийому передачі від 27.06.06р. та від 05.07.06 р. Цими актами сторони підтвердили, що майно знаходиться у справному стані та задовільняє  вимоги лізингоодержувача (відповідача). Копії актів прийому-передачі позивачем долучені до матеріалів справи.

Розміри, спосіб, форми і строки внесення лізингових платежів та умови їх перегляду визначаються згідно з Графіком платежів, викладеному у Додатку №3 до Договору, який з моменту підписання обома сторонами стає його невід’ємною частиною.

Всупереч умов Договору відповідачем не було належним чином проведено оплату за лізинговими платежами в результаті чого станом на час подання позовної заяви до суду виникла заборгованість в сумі 59 371,85 грн.

Відповідно до п. 9.2 Договору лізингоодержувач (відповідач) несе відповідальність за порушення своїх зобов’язань згідно даного Договору, а саме за порушення термінів сплати лізингових платежів-пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день протермінування, незалежно від терміну тривання порушення.

Враховуючи наведене, відповідачу нараховано 1 682,11грн. пені, що підтверджується розрахунком розміру пені, який долучено позивачем до позовної заяви.

Отже, виходячи з вищенаведеного, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 61 053 грн. 96 коп., з яких: 59 371грн. 85 коп. складає основна сума боргу, 1 682 грн. 11 коп. - пеня, та судові витрати по справі: 610 грн. 54 коп. –державне мито і 118 грн. 00 коп. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказані обставини повністю підтверджені матеріалами справи та не заперечені відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв’язку з вказаним,  суд вважає вимоги позивача підставними, обґрунтованими поданими суду доказами  і такими, що підлягають до задоволення.

За вказаних обставин, керуючись ст. 526 ЦК України,  ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства „БЕРЕСТ”, вул. Індустріальна, 3, м. Дрогобич Львівської області (р/р 5001 в Дрогобицькій філії „Укрінбанк”,  МФО-325785, код ЄДРПОУ- 30084802) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Лізинговий дім”, м. Львів, вул. Коновальця, 103/605 (р/р 0191 у ЛФ ВАТ банк „БІГ Енергія”, МФО 325008, код ЄДРПОУ- 31730064) 59 371 грн. 85 коп. боргу, 1 682 грн. 11 коп.  пені, 610 грн. 54 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя