СУД
ПОСТАНОВА

20.11.07р.

Справа № А38/487-07

за позовом  Державної податкової інспекції у
м.Дніпродзержинську, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до  Підприємця ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області

про
стягнення 7154, 92 грн.

Суддя
Бишевська Н.А.

Секретар
судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача: Переверзєв І.В., дов. №
32972/10/100 від 12.09.2007 року

Від
відповідача:ОСОБА_2, дов. від 04.10.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

06.09.2007 року заявлено позов
Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області  (далі -
Позивач) до Підприємця ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області  Дніпропетровської області  (далі - Відповідач) про стягнення 9913, 57
грн.

Ухвалою суду 07.09.2007 року
позовна заява залишена без руху у зв'язку з тим, що позивачем заявлено позов на
суму 9913,57 грн. що підтверджується довідкою про стан заборгованості
відповідача, однак згідно рішень про застосування штрафних санкцій доданих
позивачем до матеріалів справи та які за твердженням позивача є підставою для
нарахування суми заборгованості, загальна сума штрафних санкцій становить
7154,92 грн. (7146,25 грн. та 8,67 грн.). Про підстави невідповідності
позивачем не зазначено.

25.09.2007 року Позивачем подана
уточнена позовна заява з сумою позовних вимог 7154, 92 грн.

Відповідач в судових засіданнях, призначених
по справі,  заперечив проти позовних
вимог та надав письмові заперечення та доповнення до заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В уточненій позовній заяві
зазначено, що 07.04.2007 року працівниками ДПІ у м. Дніпродзержинську була
проведена перевірка магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
підприємця ОСОБА_1 В той час як згідно акта перевірки від 07.04.2006 року перевірявся
магазин по АДРЕСА_2

За результатами перевірки був
складений акт № 04039139/233 від 07.04.2007 року, в якому відображені факти
виявлених порушень:

-          п. 1,2 ст. 3 р.2 Закону України від
06.07.1995 року № 265/95-ВР„Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” -розрахункова
операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій, без видачі
розрахункового документа;

-          ст. 3 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” (зі змінами та
доповненнями) -здійснення торгової діяльності без наявності торгового патенту.

За встановлені порушення рішеннями
№ /0/10732 від 10.04.2007 року та № /0/10679 від 10.04.2007
року до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 7146,25 грн. та 8, 67
грн. відповідно.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Рішеннями № /0/10732 від
10.04.2007 року та № /0/10679 від 10.04.2007 року до відповідача
застосовано штрафні санкції, як зазначено вище, за порушення вимог Закону
України   від 06.07.1995 року № 265/95-ВР
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” та ст. 3 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” (зі змінами та доповненнями).

Застосування штрафних (фінансових)
санкцій за вищевказані порушення суд вважає неправомірним з огляду на таке.

Відповідач відповідно до свідоцтва
серії В № 113817 від 01.01.2006 року (термін дії продовжено на період з
01.01.2007 року до 31.12.2007 року) є платником єдиного податку.

У відповідності до п. 6 ст. 9
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 року № 265/95-ВР реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу
товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з
питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити
державну регуляторну політику.

Позивачем не надано доказів, які б
підтверджували продаж Відповідачем підакцизних товарів, тобто дія вищевказаного
Закону на нього не поширюється.

П.2 ч.3 ст. 1 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23 березня 1996 року
N 98/96-ВР встановлює, що дія цього Закону не поширюється на торговельну
діяльність та діяльність з надання побутових послуг суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб, які сплачують фіксований податок відповідно до
законодавства про оподаткування доходів фізичних осіб.

Відповідач, як зазначалось вище,
відповідно до свідоцтва є платником єдиного податку. Як наслідок, на нього не
розповсюджується дія Законів, за якими застосовані штрафні санкції.

Навіть якщо приймати до уваги як
підставу застосування штрафних санкцій акт перевірки від 07.04.2007 року, то і
в цьому випадку зазначений акт містить порушення, а саме не проведення
розрахункових операцій через РРО, РК, КОРО та без видачі відповідного
розрахункового документа на загальну суму 1429, 25 грн., що суперечить самому ж
акту перевірки, зокрема п. 22, де зазначено факт реалізації товару на суму 53,
00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Так, позивачем не доведені належними доказами як
виявлені порушення, так і правомірність застосованих  нарахувань штрафних санкцій.

При викладених обставинах,
застосовані та заявлені штрафні санкції в розмірі 7154, 92 грн. не підлягають
стягненню.

На підставі викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ДПІ в м. Дніпродзержинську не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 1 червня 2000 року № 1776-ІІІ, ст.ст.71, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
Н.А.Бишевська