ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007 р.
№ 9/328н

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
суддів:
Добролюбової Т.В.
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк”

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 01.11.05

у справі
№9/328н

за позовом
Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк”

до

про

Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську
визнання частково недійсними податкових повідомлень - рішень

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Лобач О.М.- за дов. від 01.09.05 №3809-П-П;

від відповідача : Доненко М.Б. –за дов. від 01.02.07 №1376/10-013; Троян В.М.-за дов. від 10.01.07 №143/10-013.

Закритим акціонерним товариством комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” у червні 2005 року заявлений позов до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими

доповідач: Добролюбова Т.В

платниками податків у м. Луганську про визнання частково недійсними податкових  повідомлень - рішень №/0 від 30.12.04, №/1 від 08.02.05, №/2 від 15.03.05.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.08.05, ухваленим суддею Ворожцовим А.Г., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Лазненко Л.Л. –головуючого, Іноземцевої Л.В., Якушенко Р.Є, постановою від 01.11.05, перевірене рішення  суду першої інстанції залишив без змін. Постанова апеляційної інстанції прийнята за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Закрите акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати, як ухвалені з порушенням норм матеріального права, а позовні вимоги просить задовольнити. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, Положення Національного банку України “Про порядок формування й використання резерву для відшкодування можливих втрат по кредитним операціям банків”. В судовому засіданні скаржник доповнив вимоги касаційної скарги посиланням на невірне застосування судом апеляційної інстанції приписів Господарського процесуального кодексу України, адже, даний спір повинен розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.   У зв’язку з чим, просив постанову у справі скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства.

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:      Добролюбової Т.В. - головуючого, Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.,  ухвалою від 22.12.05 на підставі статті 12 Господарського процесуального кодексу України  касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” передав Вищому адміністративному суду України.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28.04.07, прийнятою  суддею Усенко Є.А., у відкритті касаційного провадження відмовив через відсутність у суду компетенції на перегляд в касаційному порядку оскаржуваного судового акта, оскільки справа розглянута апеляційною інстанцією за правилами господарського судочинства. Матеріали справи та касаційної скарги скеровані до Вищого господарського суду України.

Від Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  Господарський  суд  України  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представників сторін, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність  застосування  судом  приписів  чинного   законодавства,  відзначає  наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які  підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,  у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються  за сукупністю предметного та суб’єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі у здійсненні господарської діяльності. За суб’єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між  підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю  державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб’єктами підприємницької діяльності. Як вбачається з матеріалів справи та досліджено господарськими судами, предметом спору є вимога Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську про визнання частково недійсними податкових  повідомлень - рішень №/0 від 30.12.04, №/1 від 08.02.05, №/2 від 15.03.05. Апеляційний суд погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення цієї вимоги, вирішив даний спір  в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. З 01.09.05 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.  Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 6 статті 10  Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу,  районах  у  містах, міжрайонних та  об'єднаних  державних  податкових інспекцій віднесено забезпечення застосування та своєчасність стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення  прийнято відповідачем  згідно Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 та Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. Отже, обставини справи підтверджують, що в даному випадку податковим органом на основі законодавства здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язані з вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів. Відтак, і суб’єктний склад, і характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Суд апеляційної інстанцій приймаючи постанову у справі, залишив поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувався приписами Господарського процесуального кодексу України. Відтак, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду спору за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями  1115, 1117, 1118, 1119, 11110,11112  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 01.11.05 у справі №9/328н скасувати.

Матеріали справи скерувати для розгляду до Луганського апеляційного господарського суду.

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі Луганської  філії ЗАТ КБ “ПриватБанк” задовольнити.

Головуючий, суддя                                                                      Т.Добролюбова

Судді                                                                      Т.Гоголь

В.Швець