Господарський суд
Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20
справа № 15/121
Позивач:  Закрите акціонерне товариство
„Антал-Експерт”,  м. Чернігів, пр. Миру,
Закрите акціонерне товариство „Полікомбанк”, м. Чернігів, вул. Київська, 3
Відповідач 2: ОСОБА_1,
Відповідач 3: ОСОБА_2,
визнання недійсним договору
Суддя Ю.В.Федоренко
від позивача: Крищенко О.О. дов.
від відповідача1: Коверзнева І.Л.
від відповідача 2: ОСОБА_3. дов.
від 24.04.07р., ОСОБА_1.
від відповідача 3:  ОСОБА_4. дов. від 10.04.07р.
Позивачем подано позов про визнання
недійсним договору дарування акцій від 24.10.06р. укладений між ОСОБА_1та
Позов мотивовано тим, що договір
дарування від 24.10.06р. є удаваним правочином, таким, що вчинений  з метою приховання іншого правочину, а саме
договору купівлі-продажу.  Крім того
позивач вважає, що внаслідок укладення вказаного договору  його було позбавлено права на придбання
акцій, яке є переважним, згідно вимог чинного законодавства та статутних
документів емітента.
Відповідач 1надав суду відзив на
позов, в якому зазначив, що він своїми діями в якості емітента акцій, що є
предметом спору, або в якості реєстратора цінних паперів не порушував будь-яких
прав позивача, а тому безпідставно залучений до участі у справі в якості
відповідача. Як емітент спірних акцій ЗАТ „Полікомбанк” вважає  що позовні вимоги ЗАТ ”Антал-Експерт”
обґрунтовані  і підлягають задоволенню.
Відповідач 2 і відповідач 3 надали
відзив на позов, в яких просять суд відмовити у задоволенні позову в зв'язку з
тим, що договір  дарування цінних паперів
від 24.10.06р. укладений ними  у
відповідності з чинним законодавством;
при даруванні ні законом, ні статутом відповідача 1 не надано
переважного права акціонеру закритого акціонерного товариства бути обдарованим
переважно перед третіми особами.
Розглянувши подані матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
ЗАТ „Антал-Експерт” є акціонером ЗАТ
„Полікомбанк”, що підтверджується випискою з реєстру власників іменних цінних
паперів № 424 від 22.03.07р.
20.10.2006р. до ЗАТ „Полікомбанк”
надійшла заява від акціонера  ОСОБА_1. в
якій він повідомив, що з метою реалізації переважного права акціонерів ЗАТ
„Полікомбанк” (далі Банка) на придбання акцій Банку, що продаються іншими
акціонерами, має бажання продати належні йому
штуку на загальну суму 218580 грн.
На підставі вказаної заяви,
відповідачем 1 листом від 24.10.06р. № 1-05/2967  запропоновано позивачу, як одному з
акціонерів ЗАТ ”Полікомбанк”,  придбати
відчужувані Прядком В.І. акції відповідно до запропонованих умов.
Позивач розглянув вказану пропозицію,
прийняв рішення та надав згоду на придбання вказаних акцій, про що повідомив
відповідача 1 листом № 92 від 27.10.06р.
Тим часом  24.10.2006р. між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
укладено договір дарування акцій посвідчений приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5.  та зареєстрований в реєстрі за № 3939.
Відповідно до цього договору ОСОБА_1. передав безоплатно у власність ОСОБА_2.
Акціонерним комерційним банком „Полікомбанк” вартістю 218580 грн.
На підставі вказаного договору,
згідно передавального розпорядження від 24.10.2006р., підписаного відповідачем
2, подаровані цінні папери були перереєстровані ЗАТ „Полікомбанк” на ОСОБА_2.
Відповідно до п.4.4 розділу 4 Статуту
ЗАТ „Полікомбанк” (далі статут) вихід акціонерів з банку здійснюється внаслідок
продажу, передачі або відчуження іншим способом всіх належних йому акцій у
відповідності з чинним законодавством.
Відповідно до п.п. „д” п. 6.2
Статуту власники простих іменних  акцій
мають право розпоряджатись акціями, що їм належать, у порядку, визначеному
чинним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 717
Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
В ч.1 ст. 718 Цивільного кодексу
України зазначено, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та
цінні папери, а також нерухомі речі.
Згідно ч. 3 ст. 81 Господарського
кодексу України акції закритого акціонерного товариства розподіляються між
засновниками або серед заздалегідь визначеного кола осіб і не можуть
розповсюджуватись шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі.
Акціонери закритого товариства мають переважне право на придбання акцій, що
продаються іншими акціонерами товариства.
Вищевказана стаття встановлює, що
переважне право у інших акціонерів  на
набуття права власності на акції, що відчужуються, виникає тільки тоді, коли
акціонер їх відчужує шляхом продажу, а не дарування.
Таким чином договір дарування від
24.10.06р. укладений відповідно до вимог чинного законодавства і не порушує
права  позивача  на набуття права власності на акції, оскільки
при даруванні ні законом ні статутом відповідача 1 не надано переважного права
акціонеру закритого акціонерного товариства бути обдарованим переважно перед
Посилання позивача на те, що
укладений договір дарування від 24.10.06р. є недійсним, а саме - удаваним  є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 235
Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину,  який вони
насправді вчинили.
Позивачем не надано доказів, які б
підтверджували, що договір дарування від 24.10.06р. є удаваним правочином,  таким що вчинений з метою приховання  договору купівлі-продажу.
Договір дарування від 24.10.06р.,
копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідає вимогам, додержання
яких є необхідним для чинності правочину на підставі ст. 203 Цивільного кодексу
письмових поясненнях  від
15.06.2007р. ОСОБА_2. зазначила, що знала ОСОБА_1. задовго до укладення
договору дарування від 24.10.06р.,не давала йому грошей чи інших цінностей за
акції  і в майбутньому не має намірів це
робити. Про те, що ОСОБА_1. мав намір продати акції позивачу їй нічого
невідомо. Після підписання договору дарування не від кого не поступали
пропозиції з приводу продажу належних їй
по договору дарування від 24.10.06р. 21 858 шт. акцій.
В письмовому пояснені від 02.07.07р.
ОСОБА_1.  зазначив, що спочатку мав намір
продати акції акціонерам банку або банку, цей намір підтверджується заявою, але
ніякої відповіді не отримав і вирішив безоплатно подарувати акції своїй
знайомій ОСОБА_2., яку знав давно, задовго до укладення договору дарування від
24.10.2006р. ОСОБА_2. ніяких матеріальних благ, грошей та інших цінностей за
отримані акції  йому не передавала і в
майбутньому не мала намірів це робити.
Крім того на  виконання ухвали господарського суду від
25.05.07р. Державною податковою інспекцією у м. Чернігові надано копію
податкової декларації про майновий стан і доходи за 2006р. громадянки м.
Чернігова ОСОБА_2.( № 3127 від 30.03.07р.) В декларації заповнено п. 1.2
Розділу I Декларації - дохід отриманий у вигляді дарування на суму 218580 грн.
грн., яке сплатила до бюджету в повному обсязі.
Відповідно Закону України від
22.05.2003р. № 889 -IV „Про податок з доходів фізичних осіб” обов'язок подання
декларації у платника податку виникає у разі отримання ним протягом звітного
року доходів від особи, яке не є податковим агентом ( пп. 8.2.1 та 8.2.2 ст. 8
Таким чином відповідачем 3 дотримано
вимоги вищезазначеного Закону, що є підтвердженням того, що між гр. ОСОБА_1. та
гр. ОСОБА_2. дійсно був укладений договір дарування.
На підставі вищевикладеного, суд не
бачить підстав для визнання недійсним договору дарування від 24.10.06р. у
відповідності  ст. 215 Цивільного кодексу
України,  а тому у позові слід відмовити
Керуючись ст. 49,82-85
Господарського-процесуального кодексу України суд,
Рішення підписане 06.07.07

Суддя
Ю.В.Федоренко

06.07.07