ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2007 р.
Справа  № 17/186-07-7454

За позовом:         Приватного підприємства „Довганюк Л.Ф.”

до відповідача:   Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області

про визнання договору оренди укладеним та дійсним

Суддя           Зуєва Л.Є.

Представники:

Від позивача:        Татар В.Г. –на підставі довіреності;

Від відповідача:    Гамар В.І. –на підставі довіреності;

Суть спору:  ПП „Довганюк Л.Ф.” звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,2500 га, в тому числі 0,0668 га –під забудовою і 1,1832 га –під пісками, із земель рекреаційного призначення для обслуговування пляжного комплексу, яка розташована на території Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту, укладеного 27.07.2007р. між Білгород-Дністовською районною державною адміністрацією та  ПП „Довганюк Л.Ф.”.

Відповідач в судове засідання з’явився, письмовий відзив на позов не надав, однак надав усні пояснення, в яких заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглядом справи встановлено:

27 липня 2007 року між ПП „Довганюк Л.Ф.” (надалі - позивач), що діяло  на підставі Статуту та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,2500 га., в тому числі 0,0668 га. - під забудовою і 1, 1832 га. - під пісками, із земель рекреаційного призначення для обслуговування пляжного комплексу, яка розташована на території Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту (надалі-Договір) та як вимагає того чинне законодавство зареєстрований Білгород-Дністровським районним відділом ДП „ЦДЗК” Одеська регіональна філія, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 серпня 2007 року за №97.

Укладання Договору та надання земельної ділянки в оренду здійснювалась в порядку та на підставі чинного законодавства України.

Після ознайомлення з відповідним Договором та співставлення його умов з чинним законодавством України відповідачем  було виявлено ряд суперечностей, які можуть поставити під сумнів чинність та дію укладеного Договору,  у зв’язку з чим на адресу позивача були направлені відповідні листи з вимогами щодо приведення договору у відповідність діючому законодавству.

Зазначені обставини спонукали ПП „Довганюк Л.Ф.” звернутися до господарського суду Одеської області з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області  про визнання договору оренди укладеним та дійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2007р. порушено провадження у справі №17/186-07-7454 за позовом ПП „Довганюк Л.Ф.” до Білгород-Дністровської районної  державної адміністрації Одеської області про визнання договору оренди укладеним та дійсним.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та надані ними докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 27 липня 2007 року між Приватним підприємством „Довганюк Л.Ф.” та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,2500 га., в тому числі 0,0668 га. - під забудовою і 1, 1832 га. - під пісками, із земель рекреаційного призначення для обслуговування пляжного комплексу, яка розташована на території Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту та зареєстрований Білгород-Дністровським районним відділом ДП „ЦДЗК” Одеська регіональна філія, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 серпня 2007 року за №97.

Укладання Договору та надання земельної ділянки в оренду здійснювалась в порядку та на підставі чинного законодавства України в тому числі у порядку та на підставі:

-          розпоряджень   голови   Білгород-Дністровської   районної   державної

адміністрації Одеської області №317/2006 від 21.03.2006 року та №471/2006 від

03.05.2006  року,  які  в  свою  чергу  стали  підставою  для  розробки  технічної

документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі

(на місцевості);

-          розпорядження голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області №777/2006 від 20 липня 2006 року, яке затвердило

технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки

в натурі (на місцевості) та надало земельну ділянка загальною площею 1,2500 га., в тому числі 0,0668 га. - під забудовою і 1, 1832 га. - під пісками, із земель рекреаційного призначення для обслуговування пляжного комплексу, яка розташована на території Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту в довгострокову оренду строком на 49 років;

-          розробки технічної документації із землеустрою щодо складання договору

оренди на земельну ділянку, що виготовлена Одеським відділенням Українського

державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.А.В. Шаха „УКРГЕОІНФОРМ", яка погоджена в установленому законом порядку;

-          рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 19

жовтня 2006 року №57-У „Про затвердження розміру орендної плати за

користування земельними ділянками на умовах оренди, зайнятими під закладами

відпочинку, торгівельними об'єктами та іншими об'єктами господарювання на

курортній території Білгород - Дністровського району”;

-          укладання відповідного Договору та його держаної реєстрації;

-           передачі земельної ділянки згідно акту приймання-передачі від 01.08.2007

року.

Стаття 42 Конституції України передбачає право на підприємницьку діяльність, під якою також слід розуміти діяльність, щодо надання місця для короткотермінового проживання в літніх будиночках, котеджах, які здаються під час відпускного періоду (Класифікатор видів економічної діяльності - 55.23.1).

Відповідна підприємницька діяльність тісно пов'язана з дією Договору, оскільки земельна ділянка надається в оренду для обслуговування пляжного комплексу, а у відповідності до ст. 1 Закону України „Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для проведення підприємницької діяльності.

Частина 2 статті 125 Земельного кодексу України визначає, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Стаття 21 Закону України „Про оренду землі” визначає, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. В той же час Законом України „Про оцінку землі”, а саме статтею 13 визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки проводиться обов'язково для визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності. Відповідна норма передбачає укладання договору

оренди на підставі нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Слід також зауважити, що за згодою сторін, в контексті частини 2 статті 21 Закону

України „Про оренду землі” та загальних засад державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності підставою для визначення орендної плати за

Договором  стало  рішення  Білгород-Дністровської районної ради  Одеської області від 19 жовтня 2006 року №57-У „Про затвердження розміру орендної плати за користування земельними ділянками на умовах оренди, зайнятими під закладами відпочинку, торгівельними об'єктами та іншими об'єктами господарювання на курортній території Білгород-Дністровського району", яке є регуляторним актом (діє на відповідній території, є обов'язковим до виконання), як то визначено Законом України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”.

Відповідний закон передбачає, що регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом (в даному випадку районною радою) нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, а також прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Договір оренди був укладений з застосуванням норм Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”, з метою впровадження державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Зазначений закон, а саме ст.1 названого Закону визначає, що це напрямок державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, зменшення втручання держави у діяльність суб'єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 648 Цивільного кодексу України визначає, що зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін договору (в даному випадку категорія регуляторного акту), має відповідати цьому акту, в той же час пункт 1.1 рішення Білгород - Дністровської районної ради Одеської області від 19 жовтня 2006 року №57-У чітко визначив ставку орендної плати, яка і була застосована при укладені Договору.

Частиною 2 статті 648 Цивільного кодексу України визначено, що особливості укладення договору на підставі правового акту органу місцевого самоврядування встановлюється актами цивільного законодавства. В той же час стаття 3 Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності” чітко визначає –„дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності”.

Пункт 2 розділу IX „Прикінцеві положення” Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності” визначає, що до приведення законів та інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

При цьому слід урахувати, що при укладені Договору сторонами було дотримано умови його укладення, як того вимагає чинне законодавство, а саме як то передбачено статтями 93,120,124,125,126 Земельного кодексу України, статтями 13,14,15,16,17 Закону України «Про оренду землі», форма договору відповідає формі, що затверджена Постановою КМУ від 03.03.2004 року №220 „Про затвердження Типового договору оренди землі” (із змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, в даному випадку сторонами, в межах власної компетенції передбаченою законодавством, було вжито всіх можливих заходів щодо укладення Договору належним чином.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а  підставою виникнення цивільних прав та обов’язків  є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій –це волевиявлення осіб, які безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов’язків. При цьому, ст.12 ЦК   України передбачає, що особа здійснює свої  цивільні  права вільно на власний розсуд.

Відповідно до п.1 ст. 202 ЦК України правочином  є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

У відповідності зі ст.204 ЦК України  договір укладений між сторонами по справі, як  цивільно-правовий  правочин  є правомірним на час розгляду справи, оскільки  його  недійсність прямо не встановлено законом, та  він не визнаний судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами  мають  виконуватися належним чином.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме:

-  зміст правочину не може суперечити діючому законодавству - надання в оренду земельної ділянки передбачено статтями 93, 120, 124 Земельного кодексу України;

-          особи, що вчиняють правочин повинні мати необхідний обсяг цивільної

дієздатності, в даному випадку вказаний факт передбачено діючим законодавством та перевірено органом, що провів реєстрацію Договору;

-          волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній  волі  -  на  даний  час  жодних  заперечень чи  оскаржень  з  боку Орендодавця не надходило, крім того представник відповідача в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнав у повному обсязі;

-          правочин має вчинитися у формі встановленої законом - у письмовій формі;

-          правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним - орендодавець зобов'язаний за  плату передати орендареві

земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає державній реєстрації визнається укладеним з моменту його державної реєстрації. В даному випадку стосовно договору оренди земельної ділянки у відповідності до статті 20 Закону України „Про оренду землі” застосовується вимога щодо державної реєстрації.

Враховуючи той факт, що діючим законодавством не передбачено визнання дійсним Договору в судовому порядку в зв'язку з його укладенням в контексті засад державної регуляторної політики, розглянувши статтю 8 ЦК України, яка передбачає, що в разі, якщо цивільні відносини не врегульовані діючим законодавством, то вони регулюються тими правовими нормами законодавства які подібні за змістом (аналогія закону), суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону в даному випадку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст.8,11,202,203,204,640,648 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 20, 21 Закону України „Про оренду землі”, ст.125 Земельного кодексу України, ст. 42 Конституції України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП „Довганюк Л.Ф.” обґрунтовані та підтвердженні відповідними доказами, у зв’язку з чим позовна заява підлягає  задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача, згідно його заяви, яка наявна в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,2500 га, в тому числі 0,0668 га –під забудовою і 1,1832 га –під пісками, із земель рекреаційного призначення для обслуговування пляжного комплексу, яка розташована на території Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту, укладеного 27.07.2007р. між Білгород-Дністовською районною державною адміністрацією та  приватним підприємством „Довганюк Л.Ф.” визнати укладеним та дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, в порядку передбаченому  ст. 85 ГПК України.

Рішення підписано 05.10.2007р.

Суддя                                                                                       Зуєва Л.Є.