ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"21" серпня 2007 р.                                        Справа № 3/225а

« 21 »    серпня  2007 року                                                                справа № 3/225а

14 год. 30 хв.

За позовом     Приватного підприємства „Трансбудсервіс” м.Ніжин, вул.Носівський шлях, 50Б

до  Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції м.Ніжин, вул.Поштова, 2

про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання  Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача:  Куровський В. В. –представник ПП „Трансбудсервіс”, довіреність № б/н від 05.12.2006р.

від відповідача:  Чуб І. А. –держподатінспектор юридичного відділу, довіреність № 1438/9/10-013 від 03.08.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції від 05.05.2006р. №  /0, яким Приватному підприємству „Трансбудсервіс” визначено суму податкового зобов’язання  по податку на додану вартість в сумі 1312,50 грн. ( в т.ч. 875,00 грн. - основний платіж,  437,50 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

ПП „Трансбудсервіс” свої вимоги мотивує невідповідністю оспорюваного акту інспекції вимогам податкового законодавства, а саме тим, що відповідачем безпідставно виключено зі складу податкового кредиту суму ПДВ 875,00  грн. згідно податкової накладної № 22/7-1 від 22.07.2004р. на загальну суму 5250,00 грн., в т.ч. ПДВ –875,00 грн., виписаної МП „Схід”.

Під час  розгляду  справи  позивач змінив позовні вимоги й просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 05.05.2006р. № /0 та визнати незаконними дії Ніжинської ОДПІ по застосуванню фінансових санкцій в період оскарження спірного повідомлення-рішення.

У судовому засіданні 21.08.2007р. повноважним представником подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме, позивач просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 05.05.2006р. № /0 та визнати нечинними першу № 1/48 від 03.05.2007р. та другу № 2/150 від 05.07.2007р. податкові вимоги.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що ПП  „Трансбудсервіс” в липні 2004 року безпідставно включено до складу податкового кредиту  суму ПДВ 875,00 грн. ( ряд. 10  Декларації з ПДВ ) за придбаний пиломатеріал, який на звітну дату не використовувався в господарській діяльності.

Суд,  вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Працівниками Ніжинської ОДПІ проведена комплексна виїзна планова документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового та валютного   законодавства Приватного підприємства „Трансбудсервіс” ( код  за ) за період з 15.04.2003р. по 31.12.2005р.

В результаті проведеної перевірки  були виявлені порушення позивачем п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР, із змінами та доповненнями, про що було складено акт перевірки  № 381/01-221/23/32330183 від 27.04.2006р.

На підставі акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення  від 05.05.2006р. №  /0, яким Приватному підприємству „Трансбудсервіс” визначено суму податкового зобов’язання  по податку на додану вартість в сумі 1312,50 грн. ( в т.ч. 875,00 грн. - основний платіж,  437,50 грн. - штрафні ( фінансові ) санкції ).

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням позивач, звернувшись з позовною заявою, просить визнати його нечинним.

Так, перевіркою правильності визначення  повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено заниження податку на додану вартість за період з 25.06.2003р. по 31.12.2005р. в розмірі 875,00 грн., в тому числі в липні 2004 року на суму 875,00 грн.

У відповідності з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР, із змінами та доповненнями,  податковий   кредит  звітного  періоду  складається із сум податків,  нарахованих  (сплачених)  платником податку у  зв'язку  з: придбанням або  виготовленням  товарів та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку; придбанням (будівництвом,   спорудженням)   основних   фондів  з  метою подальшого використання  у  виробництві  та/або  поставці  товарів (послуг)   для  оподатковуваних  операцій  у  межах  господарської діяльності платника податку.

В акті перевірки зазначено, що в порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону N 168/97-ВР в липні 2004 року ПП „Трансбудсервіс” до складу податкового кредиту включено ПДВ в сумі 875,00 грн. ( ряд. 10  Декларації з ПДВ ) за пиломатеріал обрізний 17,5 куб. м згідно податкової накладної від 22.07.2004р. № 22/7-1 на загальну суму 5250,00 грн., в т.ч. ПДВ –875,00 грн., отриманої від МП „Схід”.

В ході перевірки, крім податкової накладної, інших розрахункових та первинних документів, а також договору на поставку матеріалів, не надано. Пиломатеріал в кількості 17,5 куб. м ПП „Трансбудсервіс” в перевіряємому періоді не оприбуткований, у виробництві не використовувався. Станом на 01.01.2006р. рахується кредиторська заборгованість по відношенню до МП „Схід” в сумі 5250,00 грн. ( рах.377 „Розрахунки з іншими дебіторами ).

На підтвердження обґрунтованості зазначеного факту до матеріалів даної справи податковим органом надано  матеріали зустрічної перевірки МП „Схід” по взаємовідносинах з ПП „Трансбудсервіс” за липень 2004 року.

МП „Схід”, згідно матеріалів наданих для перевірки та пояснень керівника, фінансово-господарські операції з ПП „Трансбудсервіс” не проводило, податкову накладну  № 22/7-1 від 22.07.2004р. не надавало та відповідно зазначену суму ПДВ до податкових зобов”язань за липень 2004 року не включало.

Таким чином, віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ за придбаний пиломатеріал, який на звітну дату не використовувався в господарській діяльності, є безпідставним.

Виходячи з вищезазначеного, податковим органом правомірно   донараховано податок на додану вартість в сумі 875,00 грн. та застосовані  штрафні   санкції  в розмірі 437,50 грн.

При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, доводи позивача є неправомірними, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII  Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі   не   можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний