ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.07 р.                                                                               Справа № 34/272пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Клішиній Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Акціонерного товариства закритого типу “Донбасстальконструкція”                    м. Донецьк

до відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерфіком” м. Київ

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача – Веляда О.О.(за довіреністю)

від відповідача – Доманський А.О. (генеральний директор)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Акціонерним товариством закритого типу “Донбасстальконструкція” м. Донецьк  до Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерфіком” м. Київ про визнання права власності на нерухоме майно гараж літера Ж-1, підстанція літера З-1, котельна літера Е-1 за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італьянська,12, територія  Ждановського спеціалізованого управління №118.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на 331, 376 Цивільного Кодексу України.

Відповідач у відзиві від 12 листопада 2007року  проти позову заперечив.

За клопотанням сторін справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив :

Позивач є юридичною особою, .

Згідно наказу Міністерства  монтажних та спеціальних будівельних робіт УРСР №104 від 22 липня 1987року передано до складу треста “Донбасстальконструкція” управління треста “Азовстальконструкція” Ждановське спеціалізоване управління №118”.

Відповідно до ст.4 Закону України “Про власність” (який діяв у період спірних правовідносин) власник на свій розсуд користується, розпоряджається та володіє належним йому майном та може вчиняти відносно цього майна будь-які дії.

Розпорядженням від 29 квітня 1994року №211/2р Виконавчого комітету Ворошиловської районної ради народних депутатів перереєстроване арендне  підприємство “Донбасстальконструкція”  в акціонерне товариство закритого типу “Донбасстальконструкція”.

Відповідно до Державного акту  на право  постійного користування землею  Управлінню №118 акціонерного товариства закритого типу  “Донбасстальконструкція” по вул. Італійській у Приморському районі надано землю 0,24га у постійне користування для обслуговування будівель та споруд.

Позивач листом від  26 червня 2007 року звернувся до відповідача  з пропозицією  придбати у власність нежиле приміщення та споруди загальною площею 927,6кв.м. (адміністративна будівля, гараж, котельна, підстанція) за адресою м. Маріуполь,             вул. Італійська,12.

Відповідач листом від 16 липня 2007року  відмовив позивачу у придбанні об’єкта нерухомості у зв’язку з відсутністю у позивача право установчих документів на котельну, гараж, підстанцію.

Між  Акціонерним товариством закритого типу “Донбасстальконструкція” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енерфіком”   09 серпня 2007поку укладено договір купівлі-продажу нежилого об’єкту нерухомості. Відповідно  до умов договору  АТЗТ “Донбасстальконструкція” передає у власність, а  ТОВ “Енерфіком” приймає у власність та сплачує грошову суму за нерухоме майно, що складається з будівлі управління А-2 з підвалом А/п, загальною площею 927,6кв.м., що складає 97/100 часток будівлі, що розташоване за адресою м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.12.

Як вбачається з технічного паспорту на нежиле приміщення №12 по                         вул. Італійській  м. Маріуполя на земельній ділянці знаходяться  гараж літера  Ж-1, підстанція літера З-1, котельна літера Е-1, які при  передачі майна с балансу на баланс не були враховані, оскільки збудовані у 1966році без відповідних документів

На час розгляду справи у суді, позивач користується земельною ділянкою на якій розташовані спірні об'єкти .

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи, які підтверджують, що спірне самочинне збудоване майно порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України , право власності на самочинну добудову по приміщення може бути визнано судом за умови надання  земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав  інших осіб.

Оскільки згідно Державного акту на право постійного користування землею надано позивачу в постійне користування відповідну земельну ділянку, та суду не надано доказів порушень позивачем прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку що позивача  виникло право власності на добудови до приміщення з моменту завершення його будівництва.

За приписами ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144 Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають  внаслідок створення майна, а майно це будинки, споруди, машини, тощо. Тобто з моменту завершення їх будівництва позивач отримав право власності на новостворене майно.

Згідно до п.2 ст.3  Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Судом не було встановлено неправомірне володіння позивача будівлями, то позивач володіє цім майном правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у володінні позивача.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, щодо визнання права власності на нерухоме майно гараж літера Ж-1, підстанція літера З-1, котельна літера Е-1 за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італьянська,12, територія Ждановського спеціалізованого управління №118, підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача,  так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст.ст.139,144, 331, частини 5 ст. 376 ЦК України  та керуючись                ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу “Донбасстальконструкція” м. Донецьк  до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерфіком” м. Київ  про визнання права власності на нерухоме майно гараж літера Ж-1, підстанція літера З-1, котельна літера Е-1 за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італьянська,12, територія  Ждановського спеціалізованого управління №118, задовольнити повністю.

Визнати право власності Акціонерного товариства закритого типу “Донбасстальконструкція” м. Донецьк  на нерухоме майно гараж літера Ж-1, підстанція літера З-1, котельна літера Е-1 за адресою Донецька область, м. Маріуполь,                           вул. Італьянська,12, територія  Ждановського спеціалізованого управління №118.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення  десятиденного строку з дня його прийняття  і може бути оскаржене  через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Кододова О.В.