ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 19/458

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
судді:
Удовиченка О.С.
Мамонтової О.М.
Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі

на рішення
та постанову

господарського суду Донецької області від 22.02.2006р.
Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2006р.

у справі
№19/458 господарського суду  Донецької області

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя

до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі

про
зобов’язання прийняти до заліку у спільних актах щомісячної звірки для подальшого відшкодування на централізованому рівні витрат по 6 особових справах потерпілих, яким  виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника за межами України ( Крючкову О.І.; Гончаренко Л.Д.; Масимюк Є.С.; Бакурському М.К.; Халецькому М.М., Крайнюковій М.М.) у загальній сумі 37964,84грн. за період з квітня 2001року по листопад 2005року.

В судове засідання представники не з’явились.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. у справі №19/458 (судді: Українська Р.М. –головуючий, Кондратьєва С.І, Калантай М.В.,) апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2006р. у справі №19/458 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі залишено без  задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2006р. у справі №19/458 залишено без змін.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. та рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2006р. у справі №19/458 скасувати, справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування своїх касаційних вимог скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального права, а саме: ст.21, 28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 147, 150 Конституції України, ст.42 , 22, 33, 56, 57, п.3, п.6 ст.63, ст.82, 87, 104 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Донецької області від 22.02.2006р. у справі №19/458 (суддя Дучал Н.Л.) позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя задоволено, зобов’язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі прийняти до заліку у спільних актах щомісячної звірки для подальшого відшкодування на централізованому рівні витрат по 6 особових справах потерпілих, яким  виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника за межами України ( Крючкову О.І.; Гончаренко Л.Д.; Масимюк Є.С.; Бакурському М.К.; Халецькому М.М., Крайнюковій М.М.) у загальній сумі 37964,84грн. за період з квітня 2001року по листопад 2005року.

01.09.2005р набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Дана справа у порушення вимог статей 1, 12 ГПК України прийнята до провадження господарським судом після набрання чинності КАС України, але за правилами, встановленими ГПК України, тоді як спірні правовідносини є публічно-правовими і розглядатися повинні за нормами КАС України.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено ст. 17 КАС України, згідно пункту 1 частини 1 якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 статті 3 КАС України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб’єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивачем у даній справі є Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, яке у спірних правовідносинах виступає не як суб’єкт господарської діяльності, а як суб’єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Оскільки дану справу було розглянуто господарським судом першої інстанції та апеляційної інстанції після набрання чинності КАС України за правилами господарського судочинства, що є порушенням приписів Господарського процесуального кодексу та КАС України, то прийняті у даній справі рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню.

За таких обставин, дана справа підлягає направленню до  господарського суду Донецької області для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111,11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. та рішення господарського суду Донецької області від 22.02.2006р. скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий                                                            О.С. Удовиченко

Судді                                                                        О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін