ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" серпня 2007 р.

Справа  № 17/153-07-5598

за позовом:  Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1

до відповідачів:Відкритого
акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний парк"

Регіонального
відділення Фонду державного майна по Київській області

Дальницької
сільської  ради Овідіопольського району
Одеської області

за участю третіх осіб:

Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області

Комунального підприємства
"Овідіопольське бюро технічної інвентаризації"

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремонтно-будівельне управління

РБУ-1"

Акціонерного товариства закритого
типу "Інзернопродукт"

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_2

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_3

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_4

за
участю прокуратури Овідіопольського району Одеської області

про визнання права власності

Суддя Зуєва Л.Є.

Представники:

Від позивача:        ОСОБА_5 -повірений;

Від відповідачів:

-
ВАТ „Білоцерківський автобусний парк”: не з'явився;

-
РВ ФДМ України по Київській області: Осипенко О.М. -повірений;

Боярчук
О.І. -повірений;

Рижова В.В. -повірений;

-
Дальницької сільської ради:                     Баранова Т.М. -повірений;

Від третіх осіб:

- Овідіопольської
райдержадміністрації: Несторова М.В. -
повірений;

- КП "Овідіопольське
БТІ": не з'явився;

- ТОВ "РБУ-1": не
з'явився;

- АТЗТ "Інзернопродукт":
не з'явився;

- СПД ФО ОСОБА_2.: не з'явився;

- СПД ФО ОСОБА_3: не з'явився;

- СПД ФО ОСОБА_4 -ОСОБА_4.

Від прокуратури: Чемоширянова Т.В.
-на підставі посвідчення;

По справі у відповідності до ст.77
ГПК України  оголошувались  перерви
22.08.2007р.  з 13 години до 16
год. 00 хв.

Суть спору:  позивач звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на 50/100
частин будівель і споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по
АДРЕСА_2, вартістю 352 262, 44 грн. у складі: кухні під літ. «Б»площею 18,9
кв.м. (1989 року побудови), кухні під літ. «В»площею 12,8 кв.м (1989 року
побудови), літнього будинку під літ. «Г-3»площею 326,8 кв.м. (збудованого в
1988 році та реконструйованого в 2005 - 2006 роках), літнього будинку
«Е-3»площею 411,78 кв.м (збудованого в 1988 році та реконструйованого в 2003,
2007роках), 1/3 більярдної «Ж»площею 105,90 кв.м. (1990 року побудови), 6
кімнат в літньому будинку «3-2»площею 455,37 кв.м (1988 року побудови), 1/2
душової «К»площею 19,8 кв.м (збудованої в 1988 році), 1/2 вбиральні «Л»площею
19,84 кв.м (збудованої в 1989 році), літнього вагону «Н»площею 26,10 кв.м.
(2002 року побудови), літнього вагону «П»площею 18,91 кв.м (2002 року
побудови), літнього вагону «Р»площею 20,01 кв.м (1990 року побудови,
реконструйованого в 2002 році), торгівельного павільйону кав'ярні-їдальні під
літ. «Ш»розміром 68 кв.м. санітарного блоку під літ. «Щ»розміром 108,24 кв.м,
1/3 споруджень 1, 2,3,4,5.

Відповідач, а саме представник РВ
ФДМ по Київській області в судове засідання з'явився, відзив на позов не надав,
однак надав усні пояснення в яких заявлені позовні вимоги не визнає та просить
суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідач, а саме ВАТ
„Білоцерківський автобусний парк” в судове засідання не з'явився, хоча на його
адресу направлялася ухвала, в якій було зазначено  дату та час проведення судового засідання,
відзив на позов не надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в
ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

Відповідач, а саме Дальницька
сільська рада Овідіопольського району Одеської області, в судове засідання
з'явилася, відзив на позов не надала, однак
в судовому засіданні представник     Дальницької сільської ради  з позовом погодився та надав усні пояснення
стосовно того, що   право власності
позивача  дійсно  порушується
діями інших відповідачів , тому
вважає, що  право власності
СПД   ОСОБА_1
повинно бути захищено в судовому порядку шляхом задоволення її
позову.

Представники третіх осіб, присутні
у судовому засіданні 22.08.2007р., також
згодні  з позовом та надали усні
заперечення стосовно позиції відповідача -
Регіонального відділення Фонду державного майна по Київській
області   щодо оспорювання наявності у
позивача права власності на  частину бази
відпочинку, яка є предметом спору.

У зв'язку з закінченням  2-х місячного процесуального строку  розгляду справи, встановленого ч.1 ст.69 ГПК
України  та запереченнями  з боку позивача  стосовно продовження  стоку розгляду справи, суд розглядає  справу за наявними в ній матеріалами в
порядку ст..75 ГПК України.

Розглядом
справи встановлено:

25 квітня 1988 року Білоцерківське
автотранспортне підприємство 13206 та колгосп імені XXI-го з'їзду КПРС уклали
договір про співпрацю, за яким колгосп зобов'язався прийняти у якості
співзабудовника своєї бази відпочинку «Чайка - 2»АТП 13206 та виділити земельну
ділянку для облаштування бази відпочинку. Аналогічний договір було укладено і в
березні 1989 року.

З метою будівництва бази відпочинку
в Овідіопольському районі 24 січня 1989 року АТП 13206 уклало договір з РБУ-1
(м. Біла Церква), який передбачав виготовлення та встановлення ним на правах
спільного забудовника з АТП трьох щитових будинків (по 15 кімнат в кожному), в
яких 10 кімнат мало бути передано РБУ. Витрати щодо інженерних комунікацій та
споруд сторони домовились розподілити пропорційно кількості виділених кожному
місць відпочиваючих на базі.

23 березня 1989 року голова КСП ім.
ХХІ з'їзду КПРС ОСОБА_6. від імені правління колгоспу звернувся до голови
Овідіопольського райвиконкому ОСОБА_7 щодо згоди на виділення Білоцерківському
АТП 13206 ділянки зі складу незручних земель на березі Чорного моря для
будівництва бази відпочинку.

За протоколом спільного засідання
адміністрації та профспілкових комітетів АТП 13206 та РБУ-1 від 11 вересня 1990
року із 30 житлових кімнат бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»у трьох збудованих
щитових будинках, 24 кімнати (80%) було виділено автопідприємству, а 6 (20%) -
РБУ (п.1), загальну вартість будівництва розподілено пропорційно виділеним
кімнатам (п.2). В той же час, вартість будівництва водогону, електромережі,
душових, туалетів, благоустрою території бази відпочинку була розподілена між
трьома організаціями: АТП 13206, РБУ Київського облпобутуправління (РБУ-1),
Білоцерківським держлісгоспом (п.4). Останній також приймав участь у будівництві,
вартість якого було зменшено на 28 тис. крб.

3 червня 1997 року Білоцерківський
держлісгосп Київського державного лісогосподарського об'єднання
«Київліс»(продавець) уклав договір купівлі - продажу з Вигодянським
хлібоприймальним підприємством (ХПП) ВО «Одесаелеваторзернопром»(покупець), за
яким продав 12 кімнат (6-17) з матеріальними цінностями на зазначеній базі
відпочинку в АДРЕСА_2 Вартість предмета договору згідно з доповненням до нього
складає 66 тис. грн., в тому числі ПДВ - 11 тис.грн.

13 травня 1997 року Товариство з
обмеженою відповідальністю Ремонтно-будівельне управління «РБУ-1»придбало на
аукціоні за договором купівлі - продажу цілісний майновий комплекс
Білоцерківського будівельно-монтажного управління, 15 травня 1997 року уклало
про це договір з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по
Київській області і 17 травня 1997 року прийняло від продавця приватизоване
майно.

Згідно відповіді першого заступника
начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській
області ОСОБА_14 від 27.06.2000 року за №5-14/1397,- належна ТОВ РБУ -1 частка
у базі відпочинку увійшла до цілісного майнового комплексу і статутного фонду
товариства за інвентарним номером 90.

7 липня 1997 року на підставі
протоколу від 11 вересня 1990 року про дольову участь у будівництві бази
відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” Відкрите акціонерне товариство „Білоцерківський   автобусний
парк” (АТП13206)   передало   „РБУ-1”
за   актом   6 житлових кімнат під номерами 1, 2, 21, 22,
32, 33 загальною площею 72 кв.м , а також пропорційно виділеним на будівництво
коштам частку допоміжних приміщень та об'єктів (туалету, душу, побутової
кімнати, комунікацій, тощо).

За експлікацією угідь, складеною в
1999 році Приватним малим підприємством „Гілея” база відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”
в АДРЕСА_2Дальницької сільської Ради Овідіопольського району займає земельну
ділянку площею 0,7738 га.

За рішенням №124 від 28 травня 1999
року 8-ої сесії Дальницької сільської Ради XXIII скликання Радою мав бути
укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки з АТП 13206. Однак
договір оренди не був укладений з вини АТП, у зв'язку з чим це рішення було
скасоване 24 травня 2000 року рішенням №274/1 чотирнадцятої сесії XXIII
скликання Дальницької сільської Ради (п.1 рішення №274/1); ВАТ «Білоцерківський
автобусний парк було надано у користування на умовах оренди строком на 5 років
під базу відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” всю земельну ділянку площею 7738 кв.м (п.2
рішення №274/1).

19 липня 2000 року такий договір
було укладено. Але ні рішення, ні договір не враховували права співвласників
бази відпочинку на користування земельною ділянкою, якими на той час були ще
два підприємства - РБУ-1 та Вигодянське ХПП.

5 січня 2001 року голова правління
ВАТ „Білоцерківський автобусний парк” ОСОБА_8 звернувся до виконкому
Дальницької сільської Ради з проханням видати документи щодо права власності на
будівлі бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”, а 24 січня 2001 року він же звернувся
до Овідіопольського БТІ з проханням здійснити інвентаризацію бази відпочинку
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, яка була побудована і введена в експлуатацію в 1990 році на
землях колгоспу імені ХХІ-го з'їзду КПРС згідно договору між двома сторонами
від 25.04.1988 року. Балансова вартість бази на 01.01.1990р. 389 037, 45 крб.,
або на 01.01.2001р. -252 691,18 грн.”. Оформлення документів по базі
„ІНФОРМАЦІЯ_1” ВАТ „Білоцерківський автобусний парк” довірило начальнику бази
ОСОБА_3

При складанні технічного опису
господарсько-побутових будівель та споруд бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” було
встановлено, що вони побудовані в 1988, 1989, 1990, 1991 роках і пізніше,
зносились, перебудовувались та переміщались.

Рішенням №6 від 30 січня 2001 року
виконком Дальницької сільської Ради зобов'язав Овідіопольське районне бюро
технічної інвентаризації „видати ВАТ „Білоцерківський автобусний парк”
правоустановчі документи на 86/100 частини належної їм бази відпочинку
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, що розташовані на орендованій земельній ділянці на землях
запасу Дальницької сільської Ради вАДРЕСА_2і”.

На підставі зазначеного рішення Дальницький
сільський голова ОСОБА_9 28 лютого 2001 року видав Відкритому акціонерному
товариству „Білоцерківський автобусний парк” Свідоцтво про право власності на
86/100 бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”. Зазначене право власності було
зареєстроване в реєстровій книзі №1 за реєстровимНОМЕР_8Овідіопольським бюро
технічної інвентаризації. Решта - 14/100 бази відпочинку залишались не
зареєстровані.

30 жовтня 2002 року ВАТ
„Білоцерківський автобусний парк” (продавець) уклало договір купівлі-продажу з
ОСОБА_3(покупцем), за яким продавець продав, а покупець купив за 159 гривень
1/50 (2/100) частину балансовою вартістю 80 грн. бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”
„від належних продавцеві 86/100 частин”, що складаються в цілому з шести літніх
житлових будинків під літ. „Г-2”, „Д”, „Е”, „З-2”, „М”, „О”, адмінбудинку під
літ. „А”, трьох кухонь під літ. „Б”, „В”, „И”, більярдної під літ. „К”,
вбиральної під літ. „Л”, споруд 1-5, загальною площею 988,5 кв.м, розташованих
на земельній ділянці розміром 7738 кв.м. У власність покупця перейшло 2/3
частини літнього житлового будинку „Е” загальною житловою площею 17,1 кв.м.
Належні ОСОБА_3 2/3 цього житлового будинку біли розібрані в 2003 році, в
зв'язку з чим його право на зазначену частку припинено. СПД -фізичною особою
ОСОБА_1 відбудовано у 2003 році літній житловий будинок „Е” і таким чином
набуто право на весь зазначений будинок.

20 листопада 2002 року ВАТ
„Білоцерківський автобусний парк” (продавець) уклало договір купівлі-продажу з
ОСОБА_10(покупцем, яка діяла в інтересах ОСОБА_1), за яким продавець продав, а
покупець купив за 100 гривень 1/50 (2/100) частину балансовою вартістю 80 грн.
бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” „від належних продавцеві 84/100 частин”
загальною площею 988.5 кв.м. У власність покупця перейшла 1/3 частина літнього
житлового будинку під літ. „Е” загальною житловою площею 12,4 кв.м. Право
власності ОСОБА_3 та СПД -фізичної особи ОСОБА_1 (враховуючи, що частина бази
придбавалась для позивача по справі), зареєстроване Овідіопольським РБТІ 27
листопада 2002 року.

У зв'язку з виконанням Акціонерним
товариством закритого типу „Інзернопродукт” (інвестором) зобов'язань на суму
1616 000,42 грн., передбачених планом санації, затвердженим ухвалою
господарського суду Одеської області від 15 травня 2002 року по справі № 17-2/2864,
до інвестора за актом від 19 грудня 2002 року на підставі інвестиційного
договору НОМЕР_9перейшли належні ВАТ „Вигодянське ХПП” права на частину бази
відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”. Участь Білоцерківського держлісгоспу у будівництві
бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” на суму 28 тис. грн. та право на частку, яку
придбало Вигодянське ХПП, - визнало ВАТ „Білоцерківський автобусний парк” в
особі голови правління ОСОБА_8 шляхом надання довідки НОМЕР_1 на адресу
Овідіопольського РБТІ.

25          лютого 2003  року Овідіопольське РБТІ склало висновок щодо
самовільного будівництва літніх житлових будинків „Н”, „П”, „Р”.

26          червня 2003 року АТЗТ
„Інзернопродукт” звернулось до Овідіопольського РБТІ з

проханням   зареєструвати   право
власності   на   нерухоме
майно   бази
відпочинку

”ІНФОРМАЦІЯ_1”, що складається з 12
кімнат, на підставі договору купівлі-продажу від 3

червня  1997 року,
інвестиційного договору, акту приймання-передачі майна, ухвали

господарського суду Одеської
області від 27 травня 2003 року.

За рішенням №НОМЕР_2 від 15 серпня
2003 року VIII сесії XXIV скликання Дальницької сільської Ради суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі (СПД ФО) ОСОБА_3 передано земельну
ділянку площею 0,0248 га в довгострокову оренду строком на 10 років із земель
ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»(п.1). 17 жовтня 2003 року між Дальницькою
сільською Радою та СПД ФО ОСОБА_3 було укладено відповідний договір оренди
земельної ділянки.

Рішенням №386 - XXIV від 28 серпня
2003 року XI сесії XXIV скликання Дальницької сільської Ради рішення виконкому
цієї ж Ради №6 від 30 січня 2001 року „Про оформлення права власності ВАТ
„Білоцерківський автобусний парк” та свідоцтво про право власності, видане на
підставі цього рішення, були скасовані після інформації сільського голови щодо
фактів, наведених у листі Овідіопольської районної державної адміністрації
№1/12/01-21-21 від 18 вересня 2003 року та листі АТЗТ „Інзернопродукт” №91 від
7 листопада 2003 року у зв'язку з порушенням порядку прийняття попереднього
рішення.

Рішенням №339- XXIV від 28
листопада 2003 року XI сесії Дальницької сільської Ради базі відпочинку
„ІНФОРМАЦІЯ_1” надана наступна адреса: АДРЕСА_2

25 грудня 2003 року СПД  ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського

РБТІ з проханням „визнати право
власності” щодо наступного майна бази:

„А” - адмінспоруда -   7500 грн.; „Г” - кухня          - 1500 грн.; „Д” - вагон          - 350 грн.; „Г”- 1 - криниця          - 2500 грн.; „О” - прибудова -
1800грн; „Е” -вагон - 350 грн. 1/2 частина; „М” - вагон          -
450 грн.; „Г” - 2-х поверхова споруда, кімнати 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6
(номер поверху та кімнати) - 39 765 грн., „К” - душова - 1/3 від 9700 грн.; „Л”
- уборна - 1/3 від   9500 грн.; 1, 2, 3,
4, 5 - 1/3 від 8300 грн.; „Ж” - більярдна-1/3 від 11500 грн.

З аналогічним проханням щодо
„визнання права власності” листом №246 від 25 грудня 2003 року звернулось до
Овідіопольського РБТІ і ВАТ „Білоцерківський автобусний парк” стосовно
наступного майна:

„З - літній житловий будинок 1-1;
1-2; 1-3; 1-4; 1-5; 1-6; 1-7; 1-8; 1-9; 1-14; 1-15; 1-16, 1-17, 1-18; 1-19;
1-20; 1-21; 1-22; 1-23; 1-24; 1-25; 1-26; 1-27; 1-28; 1-29; 1-30 - вартість 206
782 грн.;  „І”          - кухня -          350 грн.; „К” - душова - 1/3 від 9700
грн.; ”Л” - уборна - 1/3 від 9500 грн.; „Ж” - більярдна - 1/3 від 11500 грн.;
1; 2; 3; 4; 5 - 1/3 від 8300 грн.”.

Отже, ВАТ „Білоцерківський
автопарк” у такий спосіб визначило склад майна бази відпочинку, яким воно
володію і на яке претендувало як на свою власність.

На підставі згаданих заяв
Овідіопольське РБТІ здійснило зовнішні та внутрішні обміри, склало експлікацію
площ бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1” станом на 20 січня 2004 року, виконало
розрахунок часток, якими володіють співвласники та спрямувало його на адресу
голови Овідіопольської районної державної адміністрації ОСОБА_11

Листом №8 від 10 лютого 2004 року
до голови Овідіопольської районної державної адміністрації звернулось АТЗТ
„Інзернопродукт”, яке просило „визнати право власності” на 25% майна бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що складається з 12 кімнат під номерами 1-7, 1-8,
1-9, 1-Ю, 1-11, 1-12, 1-13, 1-14, 1-15, 1-16, 1-16, 1-17, 1-18 в будинку під
літерою Г-2 і знаходиться на балансі підприємства на підставі ухвали
господарського суду Одеської області від 27 травня 2003 року по справі
№17-2-7/2864.

Листом №415 від 15 лютого 2004 року
до голови Овідіопольської районної державної адміністрації звернулось
товариство з обмеженою відповідальністю „РБУ-1”, яке просило „визнати право
власності” на 15% майна бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”, що складається з
літнього житлового будинку під літерою „З”, кімнат 1-Ю, 1-11, 1-12, 1-13, 1-32,
1-31, вагончиків під літерами „Н”, „П”, „Р”, кухні під літ. „Б”, кухні під літ.
„В”, 1/4 душової «К», 1/4 вбиральні „Л”, 1/3 більярдної „Ж”, 1/3 споруджень 1,
2, 3, 4, 5.

В листі від 15 лютого 2004 року
ОСОБА_1 до голови Овідіопольської районної державної адміністрації поставлене
питання щодо визнання права власності на 1% бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1”, що
складається з літнього житлового будинку під літ. „Е”, 1/4 душової „К”, 1/4
вбиральні під літ. „Л”.

З таким же листом від 15 лютого
2004 року до голови Овідіопольської районної державної адміністрації звернувся
ОСОБА_3, який просив визнати його право власності на 14% майна бази відпочинку
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, виходячи з фактичного володіння, у тому числі на: „А” -
адміністративне приміщення; „Т” - літній вагон; №6 - цистерну; „О” - літній
будинок; „М” - літній вагон; „Г-2” - літній будинок (кімнати 1,2,3,4,5), „К” -
душову; „Л” - вбиральню; 1,2.3,4,5 - споруди; „Ж” - більярдну; „С” - кухню.

Інформація, яку повідомив ОСОБА_3 в
цьому листі, відповідала складу і частці майна бази, якими він фактично володів
з урахуванням вкладених в будівництво бази особистих коштів.

Згідно поданому голові
Овідіопольської районної державної адміністрації начальником Овідіопольського
РБТІ 4 грудня 2004 року за №126 розрахунку часток співвласників бази відпочинку
було встановлено, що ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»володіє 45/100, АТЗТ
«Інзернопродукт»- 25/100, ТОВ «РБУ-1»- 15/100, ОСОБА_3 - 14/100, а в володінні
СПД ФО ОСОБА_1 знаходиться -1/100 бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зазначений поділ часток погодили
всі співвласники у спільній заяві від 24 лютого 2004 року на ім'я голови
Овідіопольської районної державної адміністрації ОСОБА_11, в тому числі ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк»в особі голови правління ОСОБА_8, ТОВ «РБУ-1»в
особі генерального директора ОСОБА_12., АТЗТ «Інзернопродукт»в особі головного
бухгалтера ОСОБА_4., яка діяла на підставі довіреності, ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Розпорядженням Голови
Овідіопольської районної державної адміністрації НОМЕР_1 визнано право спільної
часткової власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»за
всіма співвласниками відповідно до поданих ними заяв: за ВАТ «Білоцерківський
автобусний парк»- на 45/100 (додаток №1 до розпорядження), за суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_3 - на 14/100 (додаток №2), за ТОВ «РБУ-1»- на
15/100 (додаток №3 до розпорядження), за АТЗТ «Інзернопродукт»- на 25/100
(додаток №4 до розпорядження), а за мною, ОСОБА_1, - на 1/100 частку (додаток
№5 до розпорядження). При цьому обсяг майна, яке перебувало у власності ОСОБА_1
фактично (в т. ч. у володінні) не змінився, а розмір у частках зменшився на
1/100.

Всім зазначеним особам Дальницькою
сільською Радою за підписом голови -ОСОБА_9 було видано свідоцтва про право
власності:

-          Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління

РБУ-1»27.02.2004 року на бланку
серії САА №202695 (зареєстровано Овідіопольським

районним бюро технічної інвентаризації
під реєстраційним НОМЕР_3, номер витягу

2942419 від 27.02.2004 року);

-          Відкритому акціонерному товариству
«Бііоцерківський автобусний парк»

27.02.2004 року на бланку серії САА
№202696 (зареєстровано Овідіопольським районним

бюро технічної інвентаризації під
реєстраційним НОМЕР_3, номер витягу 2941942 від

27.02.2004 року),

-Акціонерному товариству закритого
типу «Інзернопродукт»27.02.2004 року на бланку серії САА №202697 (зареєстровано
Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації під реєстраційним
НОМЕР_3, номер витягу 2952250 від 01.03.2004 року);

-          Суб'єкту підприємницької діяльності
фізичній особі ОСОБА_3  27.04.2004    року
на    бланку    серії
САА   НОМЕР_2   (зареєстровано

Овідіопольським районним бюро
технічної інвентаризації під реєстраційним НОМЕР_3,

номер витягуНОМЕР_4від 27.04.2004
року);

-          Суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, 27.02.2004 року на бланку серії НОМЕР_5 (зареєстровано
Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації під реєстраційним
НОМЕР_3, номер витягу НОМЕР_6).

19 березня 2004 року АТЗТ
«Інзернопродукт» звернулось до Дальницької сільської Ради з листом №20/1, в
якому повідомило про розподіл часток відповідно до згаданого розпорядження
голови Овідіопольської РДА №104, та просило укласти з ним договір оренди
земельної ділянки бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»відповідно до частки у майні
цієї бази, як це передбачено статтею 120 Земельного кодексу України.

26 квітня 2004 року листом №126 ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк», яке було орендарем всієї земельної ділянки
бази за договором з Дальницькою сільською Радою від 19 липня 2000 року погодив
виділення частини земельної ділянки площею 0,217 га (0,128 га забудованих
земель та 0,089 га відкритих земель - пісок берега моря).

14 травня 2004 року СПД ОСОБА_3, як
даруватель, та ОСОБА_4, як обдарована, уклали договір дарування, за яким
даруватель передав безоплатно обдарованій належні дарувателю 1/100 частини
будівель і споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»; у власність обдарованої
перейшла будівля літ.«О»- літній житловий будинок площею 12,8 кв.м., який
сторони оцінили у 1800 грн.

В цей же день, тобто 14 травня 2004
року, ВАТ «Білоцерківський автобусний парк», як продавець, і АТЗТ
«Інзернопродукт», як покупець, уклали договір купівлі-продажу 1/1000 частини
будівель і споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», за яким у власність покупця
перейшла будівля за літ. «Д»- літній житловий вагон площею 16 кв.м., який
сторони оцінили за балансовою вартістю - у 350 грн.

Цього ж числа, тобто 14 травня 2004
року АТЗТ «Інзернопродукт», як продавець, та СПД ОСОБА_13, як покупець, уклали
договір купівлі - продажу 25/100 частин будівель та споруд бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», за яким у власність покупця перейшло з будівлі під літерою «Г-2»кімнати
1-7, 1-8, 1-9, 1-10,1-11, 1-12, 1-13, 1-14, 1-15, 1-16, 1-17, 1-18, 1-19
загальною площею 174,4 кв.м.; цю частку сторони оцінили у 21 252 грн., при
балансовій вартості 35 639, 512 грн.

Листом за №136 від 15 червня 2004
року на адресу Дальницької сільської Ради ВАТ «Білоцерківський автобусний
парк»погодило виділення ОСОБА_4. земельної ділянки площею 150 кв.м., «на якій
знаходиться її приватна власність: літній житловий будинок (літера «О»в
техпаспорті)».

Рішенням Дальницької сільської Ради
№725-ХХГУ від 22 червня 2004 року 14-ої сесії XXIV скликання право користування
ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»земельною ділянкою бази площею 0,217 га
було припинено за його добровільною відмовою на підставі ст.33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 93, 120 Земельного Кодексу
України (п.1), АТЗТ «Інзернопродукт»надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 0,250 га для обслуговування та експлуатації
літньої житлової забудови бази відпочинку для організації відпочинку
співробітників терміном на 49 років.

Рішенням Дальницької сільської Ради
№727-ХХГУ від 22 червня 2004 року 14-ої сесії XXIV скликання право користування
ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»земельною ділянкою бази площею 0,015 га
(без повідомлення інших співвласників і врахування їх часток і думки) було
припинено за його добровільною відмовою на підставі ст.33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 93, 120 Земельного Кодексу
України (п.1), зазначену земельну ділянку передано «із земель запасу»ОСОБА_4у
довгострокову оренду терміном на 49 років під організацію відпочинку (п.2),
передбачено укласти договір оренди цієї земельної ділянки (п.3), надано дозвіл
на розробку технічної документації для договору оренди (п.4).

Разом з тим, ці рішення залишились
невиконаними і 3 січня 2005 року ВАТ «Білоцерківський автопарк»уклало угоди з
кожним із співвласників бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо сплати ним, у тому
числі і з позивачем, своєї частки витрат на оренду землі (п.2.6).

Листом від 20 липня 2005 року №161
ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»звернулось до Дальницької сільської Ради з
повідомленням про погодження виділення розташованого в курортно-рекреаційній
території Овідіопольського району Одеської області на землях Дальницької
сільської Ради на підставі статей 13,16, 17, 21, 28, 39, 41 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»та статті 1 Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської діяльності»за підписом Дальницького сільського
Голови, начальника Овідіопольського РВ МНС України в Одеській області, головним
санітарним лікарем Овідіопольського району Одеської області, директором
Комунального підприємства «Центр по розвитку та забудові курортно-рекреаційної
території», погоджений Головою Овідіопольської районної державної
адміністрації.; 20 травня 2006 року було укладено договір з Овідіопольською ЦРЛ
про надання медичних послуг персоналу та відпочиваючим, 1 червня 2006 року -
договір з Комунальним підприємством Овідіопольської селищної Ради «Благо»про
вивіз побутових відходів, 14 червня 2006 року - договір з Овідіопольською СЕС
на проведення дезінфекції та дезінсекції, 20 червня 2006 року - договір на
водопостачання з ПП «Зюйд».

З метою впорядкування питання
землекористування при здійсненні права власності щодо належної частки бази
позивачем 19 липня 2006 року з Дальницькою сільською Радою укладено угоду №10,
за якою прийнято в тимчасове користування земельну ділянку площею 2311 кв.м.
строком на 1 рік.

18          червня 2007 року (орендодавцем) -
Дальницькою сільською Радою і СПД

ОСОБА_1 (орендарем), було укладено
договір короткострокової оренди частини

земельної ділянки бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»площею 3210 кв.м. За договором, - «На

земельній ділянці передбачено
розміщення та будівництво орендарем бази

відпочинку». Таким чином,
Дальницька сільська Рада не заперечує проти будівництва

позивачем бази відпочинку, але
оформленню належних документів перешкоджають дії

ВАТ «Білоцерківський автобусний
парк», які підтримані Регіональним відділенням Фонду

державного майна по Київській
області.

Разом з тим, база відпочинку була
збудована і введена в експлуатацію в 1990 році за погодженням з
землекористувачем - колгоспом ім.ХХІ з'їзду КПРС, але без відведення земельної
ділянки під будівництво, оформлення акту вводу закінченого будівництвом об'єкту
і його затвердження місцевою владою її забудовники взяли об'єкти за розподілом
між собою на баланс, здійснювали його експлуатацію, нараховували знос.

Незважаючи на те, що участь у
будівництві бази брали Білоцерківське автотранспортне підприємство №13206,
Білоцерківське ремонтно-будівельне управління Київського облпобутрембудтресту,
Білоцерківський держлісгоспзаг, - пунктом 2 рішення Дальницької сільської Ради
№274/1 від 24 травня 2000 року передбачалось земельну ділянку під базу
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»на умовах оренди строком на 5 років надати лише ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк», а не всім співвласникам.

19          липня 2000 року Дальницька сільська
Рада уклала з ВАТ «Білоцерківський

парк»договір оренди земельної
ділянки бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»площею 7 738

кв.м. терміном на п'ять років, а
після закінчення терміну цього договору відмовилась

укладати угоду щодо його
пролонгації.

Хоча ВАТ «Білоцерківський
автобусний парк» належала лише частка у майні бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», 5
січня 2001 року (більше ніж через 10 років з початку експлуатації бази і через
півроку після укладання договору оренди) воно звернулось до виконкому
Дальницької сільської Ради з проханням видати правоустановчі документи про право
власності на всю базу відпочинку ВАТ «Білоцерківський автобусний парк».

В листі від 24 січня 2001 року №3
до Овідіопольського РБТІ містилось прохання провести інвентаризацію бази
відпочинку в АДРЕСА_2, ВАТ «Білоцерківський автопарк»повідомляло про те, що «база
відпочинку була побудована і введена в дію на землях колгоспу імені XXI з'їзду
КПРС згідно договору між: двома сторонами від 25.04.1988 року... Балансова
вартість бази на 01.01.1990р. 389 037, 45 крб., або на 01.04.2001 р. - 252
691,18гр.».

25 січня 2001 року Овідіопольське
РБТІ склало журнал зовнішніх обмірів, експлікації внутрішніх площ по будівлям,
поверхові плани і виготовило технічний паспорт.

30 січня 2001 року виконком
Дальницької сільської Ради прийняв рішення №6 (протоколом №1) «...видати ВАТ «Білоцерківський
автобусний парк»правоустановчі документи на 86/100 частини будівель належної їм
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані на орендованій земельній ділянці
на землях запасу Дальницької сільської Ради вАДРЕСА_2і». 30 січня 2001 року Дальницький
сільський Голова видав ВАТ «Білоцерківський автопарк»свідоцтво про право
власності на 86/100 бази.

Листом на адресу Овідіопольського
РБТІ від 23 липня 2003 року за №217 ВАТ «Білоцерківський автобусний
парк»підтвердило, що «Вигодянське ХПП (санацію якого здійснювало АТЗТ
«Інзернопродукт») є дольовим учасником бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
викупивши частку одного з засновників - Білоцерківського лісгоспу». Зі
звернення АТЗТ «Інзернопродукт»№92 від 15 вересня 2003 року до Овідіопольського
РБТІ видно, що це підприємство просило виготовити технічну документацію і
провести розрахунок часток виходячи з права власності на кімнати 1-7,
1-8,1-9,1-10,1-11,1-12,1-13,1-14,1-15,1-16,1-17,1-18 в будівлі під літ.»Г-2».

28 листопада 2003 року рішенням XI
сесії Дальницької сільської Ради XXIV скликання №386-ХХГУ було скасоване
рішення виконкому цієї Ради №6 від 30.01.2001 «Про оформлення права власності
ВАТ «Білоцерківський парк»і Свідоцтво про право власності №6 від 30 січня 2001
року, видане Дальницьким сільським головою (п.п.1,2). Про це рішення були
повідомлені всі учасники («дольщики») бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (п.3),
порушення майнових прав яких , власне, і стало причиною такого рішення.

Майновий конфлікт було усунуто
шляхом взаємного узгодження прав між співвласниками («дольовиками») бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що 24 лютого 2004 року на Ім'я Голови
Овідіопольської райдержадміністраиії була подана спільна заява АТЗТ
«Інзернопродукт»(ОСОБА_4.), ВАТ «Білоцерківський автобусний парк», ТОВ «РБУ-1»,
ОСОБА_3 та СПД ФО ОСОБА_1 Розподії і визнання права власності були зафіксовані
в розпорядженні Голови Овідіопольської райдержадміністрації НОМЕР_1 і додатках
№№1-5.

28 листопада 2005 року
Господарський суд Одеської області по справі №30/434-05-10587 за позовом ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк»до Дальницької сільської Ради про зобов'язання
відповідача укласти договір оренди земельної ділянки бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»на той самий строк, на тих самих умовах, що викладені сторонами в
договорі від 19 липня 2000 року, за заявою позивача ухвалив «на період розгляду
справи заборонити Дальницькій сільській Раді, її виконавчим органам, голові
Дальницької сільської Ради та іншим посадовим особам Дальницької сільської Ради
вчиняти дії, або приймати рішення, спрямовані на відчуження, або передачу
(повністю або частково) в користування третім особам (крім позивача) земельної
ділянки загальною площею 7 738 кв.м., що знаходиться в с.Грибівка (база
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»Овідіопольського району Одеської області).

15 грудня 2005 року позивач уточнив
позовні вимоги і просив зобов'язати відповідача підписати додаткову угоду щодо
пролонгації договору оренди землі.

Постановою колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду від 17 січня 2006 року по справі №30/434-05-10587
ухвалу Господарського суду Одеської області від 28 листопада 2005 року
№30/434-05-10587 було скасовано.

Ухвалою Господарського суду
Київської області від 2 лютого 2006 року було відкрите провадження в
адміністративній справі №91/10-06 за позовом ВАТ «Білоцерківський   автобусний
парк» до   суб'єкта  владних
повноважень Дальницької сільської Ради та суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3 про скасування рішення щодо надання частини території бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»в оренду та визнання недійсним договору оренди.

В цей же день, іншою ухвалою
Господарського суду Київської області від 2 лютого 2006 року було відкрите
провадження в адміністративній справі №92/10-06 за позовом ВАТ «Білоцерківський
автобусний парк»до суб'єктів владних повноважень -Дальницької сільської Ради і
Овідіопольської районної державної адміністрації, із зазначенням у якості 3-х
осіб ТОВ «Ремонтно-будівельне управління РБУ-1», АТЗТ «Інзернопродукт»,
суб'єктів підприємницької діяльності ОСОБА_3, та позивача - про скасування
актів індивідуальної дії.

Ухвалою Господарського суду
Київської області від 7 березня 2006 року по справі №92/10-06 за клопотанням
позивача на час розгляду справи було вжито заходи забезпечення позову -
зупинено дію оскаржених актів: рішення Дальницької сільської Ради ХІ-ої сесії
ХХІУ-го скликання №386- XXIV від 28 листопада 2003 року щодо скасування рішення
виконкому Дальницької сільської Ради №6 від 30 січня 2001 року «Про оформлення
права власності ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»(п.1), розпорядження
Овідіопольської районної державної адміністрації НОМЕР_1 «Про визнання права
власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»(п.2);
Комунальному підприємству «Овідіопольське районне бюро технічної
інвентаризації»заборонено вносити записи в реєстр прав на нерухоме майно,
надавати витяги з реєстру прав на нерухоме майно щодо будівель та споруд бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»(п.3); копію ухвали було направлено для виконання
Овідіопольському відділу державної виконавчої служби (п.4).

Наступною ухвалою Господарського
суду Київської області від 7 березня 2006 року по справі №92/10-06 до участі в
справі у якості 3-ої особи було залучено суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4.

7 березня 2006 року Господарським
судом Київської області було також постановлено ухвалу по справі №91/10-06, за
якою Дальницькій сільській Раді та її посадовим особам заборонено вчиняти дії
або приймати рішення, спрямовані на відчуження та/або передачу (повністю або
частково) в користування третім особам (окрім позивача) земельної ділянки
загальною площею 7 738 кв.м., що знаходиться в с.Грибівка (п.1), копію узвали
було направлено для виконання Овідіопольському відділу державної виконавчої
служби (п.4).

Рішенням Господарського суду
Одеської області від 31 травня 2006 року по справі №28-15-30/434-05-10587 ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк»було відмовлено в позові до Дальницької
сільської Ради про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки шляхом
підписання додаткової угоди. В зазначеній справі також брали участь у якості
третіх осіб всі співвласники бази на той час: ТОВ «Ремонтно-будівельне
управління РБУ-1», АТЗТ «Інзернопродукт», суб'єкти підприємницької діяльності -
фізичні особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_1 «Судом встановлено, що ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк»на момент звернення до суду з вимогою
зобов'язати укласти договір оренди землі, є власником лише 45/100 майна бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване на земельній ділянці загальною
площею 7 738 кв.м, що до 29 серпня 2005 року орендувалася останнім згідно
договору від 19липня 2000року.»

12 грудня 2006 року позивач по
справі №92/10-06 ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»звернулось до
Господарського суду Київської області з «заявою про зміну розміру та уточнення
позовних вимог».

ВАТ «Білоцерківський автобусний
парк»стверджував, що база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» «знаходилась на утриманні
та обліковувалась на балансі державного підприємства «Білоцерківське
автотранспортне підприємство 13206». 17.11.1995 року права та обов'язки державного
підприємства «Білоцерківське автотранспортне підприємство 13206»перейшли до
його правонаступника - Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківський
автобусний парк», зареєстрованого на підставі наказу Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Київській області №7/62-ВП від 10.11.1995
року. Під час приватизації державного підприємства «Білоцерківське
автотранспортне підприємство 13206»БВ «ІНФОРМАЦІЯ_1», як об'єкт
соціально-побутового призначення, не ввійшла в статутний фонд відкритого
акціонерного товариства «Білоцерківський автобусний парк»і залишилась в
державній власності».

Посилаючись на лист Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Київській області №14-14-3403 від
12 грудня 2006 року, позивач стверджував, що «будівлі та споруди бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»«станом на 12.12.2006 року знаходяться в державній
власності, не приватизовані і обліковуються на балансі відкритого акціонерного
товариства «Білоцерківський автобусний парк».

З урахуванням викладеного, ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк»просило: «визнати незаконним та протиправним
розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації МІ04 від
26.02.2004 року, та скасувати його повністю; зобов'язати Дальницьку сільську
Раду скасувати всі свідоцтва про право власності, видані нею на підставі
розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації №104 від
26.02.2004 р.»

26 січня 2007 року Господарський
суд Київської області ухвалив залучити до участі у справі М92/10 -06 у якості
третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог,
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, а
26 квітня 2007 року припинив провадження, беручи до уваги, що «предметом спору
в даній справі є відновлення порушеного права власності позивача на нерухоме
майно. Оскільки між позивачем та третіми особами виник спір про право, це в
свою чергу виключає розгляд справи №92/10-06 в порядку адміністративного
судочинства».

Ухвалою від 16 травня 2007 року
Господарський суд Київської області постановив скасувати в повному обсязі
заходи по забезпеченню позову у справі №92/10 -06, вжиті ухвалою від 7 березня
2006 року. Таким чином, спір щодо права власності на базу відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»не вирішено.

У зв'язку з необхідністю господарського
використання належної позивачу по справі частки в період розгляду безпідставних
позовів ВАТ «Білоцерківський автобусний парк»СПД ФО ОСОБА_1 було збудовано:
торгівельний павільйон кав'ярню-їдальню під літ. «Ш»розміром 68 кв.м (8,5м х
8м) вартістю за кошторисом 53 200 грн., санітарний блок під літ. «Щ»розміром
108,24 кв.м.(17,18м х 6,3 м) вартістю за кошторисом 126 268 грн.;
реконструйовано в 2005 -2006 роках в літ. «Г-3»(добудовано один поверх до
літ.«Г-2») літній житловий будинок площею 411,78 кв.м., реконструйовано в 2003,
2007 роках в літ. «Е-3»(добудовано 2 поверхи до літ.«Е»), які відповідають всім
будівельним, екологічним, санітарним і протипожежним вимогам, але не оформлені
внаслідок вжиття заходів забезпечення позовів за безпідставними позовами ВАТ
«Білоцерківський автобусний парк».

Зазначені обставини спонукали СПД
ФО ОСОБА_1 звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою
про право власності на 50/100 частин будівель і споруд бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_2, вартістю 352 262, 44 грн. у складі:
кухні під літ. «Б»площею 18,9 кв.м. (1989 року побудови), кухні під літ.
«В»площею 12,8 кв.м (1989 року побудови), літнього будинку під літ. «Г-3»площею
326,8 кв.м. (збудованого в 1988 році та реконструйованого в 2005 - 2006 роках),
літнього будинку «Е-3»площею 411,78 кв.м (збудованого в 1988 році та
реконструйованого в 2003, 2007роках), 1/3 більярдної «Ж»площею 105,90 кв.м.
(1990 року побудови), 6 кімнат в літньому будинку «3-2»площею 455,37 кв.м (1988
року побудови), 1/2 душової «К» площею 19,8 кв.м (збудованої в 1988 році), 1/2
вбиральні «Л»площею 19,84 кв.м (збудованої в 1989 році), літнього вагону
«Н»площею 26,10 кв.м. (2002 року побудови), літнього вагону «П»площею 18,91
кв.м (2002 року побудови), літнього вагону «Р»площею 20,01 кв.м (1990 року
побудови, реконструйованого в 2002 році), торгівельного павільйону
кав'ярні-їдальні під літ. «Ш»розміром 68 кв.м. санітарного блоку під літ.
«Щ»розміром 108,24 кв.м, 1/3 споруджень 1, 2,3,4,5.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 27.06.2007р. порушено провадження у справі №17/153-07-5598
за позовом СПД ФО ОСОБА_1 до ВАТ „Білоцерківський автобусний парк”, РВ ФДМ
України по Київській області, Дальницької сільської ради, за участю третіх
осіб:  Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, Комунального підприємства "Овідіопольське
бюро технічної інвентаризації" Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ремонтно-будівельне управління РБУ-1" Акціонерного товариства закритого
типу "Інзернопродукт" Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 про визнання права
власності.

Дослідивши обставини справи,
заслухавши пояснення представників сторін та надані ними докази суд дійшов
висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
- цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За частиною 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини  інші юридичні факти.

Згідно статті 12 ЦК України «особа
може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право
іншій особі, крім випадків, встановлених законом»(ч.4). «Якщо законом
встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою
свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною і розумною, якщо
інше не встановлено судом»(ч.5).

Частиною 1 статті 15 ЦК України
надано право кожній особі на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання». В ч.1 ст.16 ЦК України передбачено, що
«кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу». За ч.2 цієї ж статті, «способами
захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права».

За статтею 51 ЦК України «до
підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із суті відносин».

Відповідно до ч.1 статті 177
Цивільного кодексу України, - «Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі
гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги,
результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні
і нематеріальні блага». За ч.1 ст.178 ЦК України, - «Об'єкти цивільних прав
можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від
фізичної чи юридичної особи».

Згідно ч.1 ст. 179 ЦК України, -
«Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права
та обов'язки». За ст.181 ЦК України речі є рухомі і нерухомі. «До нерухомих
речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.. .»(ч. 1).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК
України, - «Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження
цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації».
Стаття 183 ЦК України відокремлює речі на подільні і неподільні.. База
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»є подільною річчю, оскільки її можна поділити без
втрати її цільового призначення (ч. 1).

Відповідно до змісту ч.1 статті 190
ЦК України, база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»є майном: «Майном, як особливим
об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та
обов'язки».

За поняттям правочину, наведеним в
ч.ч. 1,2,4 ст.202 ЦК України, набуття мною прав на частки в базі відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»після введення в дію з 1 січня 2004 року ЦК України здійснювалось
за багатосторонніми правочинами.

Статтею 204 ЦК України передбачена
презумпція правомірності правочину, за якою він є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Отже, в мене є підстави стверджувати, що правочини, за якими мною
набуто право власності на частини бази відпочинку, є правомірними.

За статтею 328 ЦК України, - «Право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів»(ч.1). «Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом»(ч.2).

Згідно до вимог статті 331 ЦК
України, - «Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею...»(ч.1). «Право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).. .»(ч.2).

Оскільки частина об'єктів
нерухомості у складі бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»знищена, то за ст.349 ЦК
України право власності на це майно припинене (ч.1), про що внесені зміни до
облікових державних реєстраційних документів».

За статтею 355 ЦК України, -
«Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне майно)»(ч.1).»Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності»(ч.2).

Враховуючи, що частка СПД ФО
ОСОБА_1 у майні бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»є індивідуально визначеною, то
згідно ч.1 ст.356 ЦК України, баз перебуває у спільній частковій власності.
Перебування бази у спільній частковій власності за ч.2 цієї ж статті можливе
одночасно у фізичних, юридичних осіб, держави, територіальних громад. Тому,
перебування в позивача на праві власності частки бази поряд з іншими фізичними
та юридичними особами не суперечить закону.

За ч.4 ст.357 ЦК України
співвласник будівлі, споруди може зробити добудову (прибудову) без згоди інших
співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. «Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної часткової власності». Тому поліпшення літніх
житлових будинків «Г-2»в «Г-3»і «Е»в «Е-3», які знаходяться виключно у
власності позивача, не порушує прав інших співласників і не тягне зміну часток.

За ч.3 статті 376 ЦК України, -
«Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно». Такий
договір оренди земельної ділянки укладений і з позивачем, отже перешкоди для
визнання права власності на новозбудовані будівлі відсутні.

Позивачем доведено, що протягом
останніх двох років ВАТ «Білоцерківський автопарк»порушує його права вільно
володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому частками бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»шляхом подання необгрунтованих позовів і вимог про їх
забезпечення.

За ч. 1 ст.392 ЦК України, -«Власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою...».

За ч. 1 ст. 1 ГПК України, -
«громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів.

Ст. 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути
зокрема   визнання права,      відновлення становища, яке існувало до
порушення ,   визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади,  або органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

Згідно
зі ст.ст. 33, 34 ГПК України, як позивач та і відповідач  повинен довести суду ті обставини, на які
вони  посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які у відповідності до
законодавства  повинні бути
підтверджені   певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ході розгляду справи представниками
Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний
парк"  та  Регіонального відділення Фонду державного
майна України  по Київській області  не було надано жодних  належних доказів  своїх заперечень, та приймаючи до уваги ті
обставини, що відповідачі по справі
мали  право та можливість за
період розгляду справи у суді  звернутися   за захистом своїх порушених прав , але під
час  розгляду справи у суді  відповідачі
будь-яких позовних вимог не заявляли, тому їх усні заперечення судом не
приймаються до уваги.

Згідно зі ст.43 ГПК України  господарський суд  оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується  на всебічному,  повному
та  об'єктивному  розгляді у судовому  процесі
всіх обставин  справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи підтверджується,
що  право власності  позивача на 50/100 бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»визначено наявними в матеріалах справи доказами, переліченими у
описовій частині рішення  та оспорюється  відповідачами наявністю в інших судах позовів
Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківський автобусний
парк"  про скасування  рішень та накладанням заборони на  відчуження
майна позивача, що свідчить про те, що наявність у позивача суб'єктивного
права власності на певне майно поставлена під сумнів  і не визнається відповідачами - ВАТ
"Білоцерківський автобусний парк"
та Регіональним  відділенням Фонду
державного  майна України по Київській
області  ,що потребує усунення
невизначеності  відносин власності  стосовно індивідуально-визначеного майна ,
власником якого згідно з документами, наявними в матеріалах справи є позивач по
справі - суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного та  беручи до уваги
наявність у позивача  на момент подання
позову та прийняття рішення по справі
правовстановлюючих документів  на
зазначене у позові майно, керуючись ст.ст. 11, 12, 15, 51, 177, 178, 179, 182,
183, 190, 202, 204, 328, 331, 349, 355, 356, 357, 376, 392 Цивільного кодексу
України суд дійшов висновку, що позовні вимоги СПД ОСОБА_1 обґрунтовані,
підтвердженні відповідними доказами, у зв'язку з чим позовна заява
підлягає  задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по оплаті державного
мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти
солідарно на ВАТ „Білоцерківський автобусний парк” та Регіональне відділення
Фонду державного майна України по Київській області, відповідно до вимог ст.ст.
44-49 ГПК України.

Дальницьку сільську раду
Овідіопольського району Одеської області з урахуванням вищевикладених обставин
та за відсутності її вини, від відповідальності звільнити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

1.         Позов задовольнити.

2.          Визнати за
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_7/ право власності на 50/100 частин будівель і
споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_2, вартістю 352
262, 44 грн. у складі: кухні під літ. «Б»площею 18,9 кв.м. (1989 року
побудови), кухні під літ. «В»площею 12,8 кв.м (1989 року побудови), літнього
будинку під літ. «Г-3»площею 326,8 кв.м. (збудованого в 1988 році та
реконструйованого в 2005 - 2006 роках), літнього будинку «Е-3»площею 411,78
кв.м (збудованого в 1988 році та реконструйованого в 2003, 2007роках), 1/3
більярдної «Ж»площею 105,90 кв.м. (1990 року побудови), 6 кімнат в літньому
будинку «3-2»площею 455,37 кв.м (1988 року побудови), 1/2 душової «К»площею
19,8 кв.м (збудованої в 1988 році), 1/2 вбиральні «Л» площею 19,84 кв.м
(збудованої в 1989 році), літнього вагону «Н»площею 26,10 кв.м. (2002 року
побудови), літнього вагону «П»площею 18,91 кв.м (2002 року побудови), літнього
вагону «Р»площею 20,01 кв.м (1990 року побудови, реконструйованого в 2002
році), торгівельного павільйону кав'ярні-їдальні під літ. «Ш»розміром 68 кв.м.
санітарного блоку під літ. «Щ»розміром 108,24 кв.м, 1/3 споруджень 1, 2, 3, 4,
5.

3.          Стягнути з
відкритого акціонерного товариства „Білоцерківський автобусний парк” /09109,
Київська область, м. Біла Церква, вул. Толстого, 40-б, / на
користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /65017,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7/ 59 грн. 00 коп. /п'ятдесят дев'ять
грн. 00 коп./ - витрат на послуги інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу; 42 грн. 00 коп. /сорок дві грн. 50 коп./ - державного мита.

4.          Стягнути з
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області
/01196, м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1, / на користь
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /65017, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_7/ 59 грн. 00 коп. /п'ятдесят дев'ять грн. 00
коп./ - витрат на послуги інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу; 42 грн. 00 коп. /сорок дві грн. 50 коп./ - державного мита.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, в порядку
передбаченому  ст. 85 ГПК України.

Повний текст
рішення складено та підписано 27.08.2007р.

Рішення господарського суду,
відповідно до вимог ст. 45 ГПК України, після набрання законної сили
є обов'язковим до виконання на усій території України  та
підлягає державній реєстрації  в
органах МБТІ згідно до ст. ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” .

Суддя