ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 вересня 2007 р.

№ 32-24-2/136-03-5080

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Мамонтової О.М.

розглянувши касаційну скаргу

Компанії “Vestalko group of companies”, м. Пірей (Греція)

на постанову  та ухвалу

від 03.05.2007 р. Одеського
апеляційного господарського суду від 24.02.2006 р. господарського суду
Одеської області

у справі

№ 32-24-2/136-03-5080 господарського
суду Одеської області

за заявою

гр. ОСОБА_1

до

Державної судноплавної компанії
“Чорноморське морське пароплавство”

про

банкрутство

кредитор

Компанія “Vestalko group of
companies”, м. Пірей (Греція)

за участю

Прокуратури Одеської області
Міністерства транспорту та зв'язку України

в судовому
засіданні взяли участь представники:

боржника

Кожєвін Є.Н., президент;

Міністерства транспорту та
зв'язку України

Шпилєва О.В., довір.;

Фірми “Ф.Й. Ельснер енд Ко
Г.м.б.х.” (Австрія)

Каленіченко С.І., довір.;

Компанії “Vestalko group of
companies”

Вірченко А.В., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Одеської області знаходиться справа № 32-24-2/136-03-5080 про
банкрутство Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство”
(далі -ДСК “Чорноморське морське пароплавство”).

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 24.02.2006 р. (суддя Грабован Л.І.) відмовлено у
задоволенні заяви компанії “Vestalko group of companies” про визнання грошових
вимог до боржника з урахуванням уточнень до заяви в сумі 5 904 202,61 дол. США.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.05.2007 р. (судді: Єрмілов Г.А. -головуючий, Воронюк
О.Л., Лашин В.В.) апеляційну скаргу компанії “Vestalko group of companies”
залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від
24.02.2006 р. -без змін.

Не погоджуючись з винесеними
судовими рішеннями, компанія “Vestalko group of companies” звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2007 р. і ухвалу
господарського суду Одеської області від 24.02.2006 р. та прийняти нове
рішення, яким визнати грошові вимоги компанії “Vestalko group of companies” до
божника в сумі 5 904 202,61 дол. США.

На думку заявника касаційної скарги,
судами першої та апеляційної інстанції неправильно визначено правову природу
угод від 23.07.2001 р. та від 23.11.2001 р., внаслідок чого незаконно не
визнано їх в якості підстав виникнення та існування грошових зобов'язань
боржника, чим порушено та невірно застосовано норми матеріального права,
зокрема ст. ст. 1, 202, 604 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст. 14 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні
кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати
до господарського суду  документи, що їх
підтверджують.

Отже, грошові вимоги кредитора до
боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, грошові вимоги компанії “Vestalko group of companies” до боржника
підтверджуються рішенням Окружного суду м. Роттердам (Нідерланди) від
12.03.1996 р., яким з боржника на користь компанії “Vestalko group of
companies” стягнено 4 771 474,02 дол. США; листами віце-президента ДСК
“Чорноморське морське пароплавство” від 02.10.1997 р., від 09.10.1997 р.;
угодою між ДСК “Чорноморське морське пароплавство” та компанією “Vestalko group
of companies” від 23.07.2001 р. та доповненням до неї від 23.11.2001 р., якими було
підтверджено наявність вказаної заборгованості та зменшено її розмір до 2 817
650,57 дол. США.

Виходячи з аналізу положень чинного
законодавства, заявлені у справі про банкрутство вимоги можуть підтверджуватися
або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення
такого спору, або первинними документами (угодами, накладними, рахунками,
актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини
сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором.

У випадку, якщо по заявленим
грошовим вимогам винесено рішення відповідного юрисдикційного органу, факт
наявності чи відсутності заборгованості боржника перед кредитором є
встановленим та не потребує повторного доведення відповідно до ст. 35
Господарського процесуального кодексу України. Таке рішення оцінюються
господарським судом, що розглядає справу про банкрутство, лише на предмет
розміру заборгованості.

Відповідно до ст. 84 Закону України
"Про виконавче провадження" порядок виконання в Україні рішень
іноземних судів і арбітражів визначається відповідними міжнародними договорами,
цим Законом та іншими законами України.

Зокрема, питання виконання рішень
іноземних судів в Україні регулюються розділом VIII Цивільного процесуального
кодексу України, положення якого передбачають, що виконанню рішення іноземного
суду передує його визнання відповідним судом України.

Враховуючи те, що рішення Окружного
суду м. Роттердам (Нідерланди) від 12.03.1996 р. не було визнано на території
України в установленому порядку, факт наявності заборгованості боржника перед
компанією “Vestalko group of companies” не має преюдиційного значення, отже, не
є встановленим.

Вказане зобов'язує кредитора
доводити наявність заборгованості
боржника перед ним.

Втім, враховуючи зміст угоди та
доповнення до неї, на які посилається кредитор в обгрунтування грошових вимог,
такі угоди мають оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами.

В той же час, як вірно встановлено
судом першої інстанції, відсутність первинних документів, підтверджуючих
виконання зобов'язань кредитором (кредиторами) та наявність заборгованості
боржника, позбавляє угоди доказової сили.

Таким чином, неможливість надати
первісні документи, на підставі яких утворені суми боргу, відображені у
договорах від 23.07.2001 р. та 26.11.2001 р., у зв'язку з їх знищенням, як
зазначає кредитор, на підставі Основного закону Греції від 26.05.1992 р. №186,
який передбачає, що строк збереження бухгалтерських документів, у тому числі по
розрахункам з ДСК „ЧМП” не може перевищувати п'яти років, не дає підстав
кредитору вимагати визнання його грошових вимог у справі про банкрутство
боржника.

За таких обставин справи доводи
касаційної скарги кредитора не спростовують висновків попередніх судових
інстанцій.

У зв'язку з чим, оскаржувані судові
рішення підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам
матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного та
керуючись  ст. 14 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст.
33, 34, 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Компанії “Vestalko
group of companies” залишити без задоволення.

2.          Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 03.05.2007 р. та ухвалу господарського суду Одеської
області від 24.02.2006 р. у справі № 32-24-2/136-03-5080  залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді                                                                                       Л.Й.
Катеринчук

О.М. Мамонтова