ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 20/549-34/269
09.08.07 р.

За позовом
Приватного підприємства «ФОР-САЖ»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Август-авто»

про
стягнення 2 077,95 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Попов А.С. (довіреність від 23.08.2006);

від відповідача –
не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2006 року Приватне підприємство «ФОР-САЖ»(далі-Позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август-авто»(далі-Відповідач) про стягнення 2077,95 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором № 25/К від 01.10.2004 (далі-Договір).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.11.2006, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2007, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2007 вказані рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій скасовані, а справа передана на новий розгляд.

06.06.2007 згідно резолюції в,о. голови Господарського суду м. Києва справу № 20/549 передано на новий розгляд судді Сташківу Р.Б.

Ухвалою суду від 12.06.2007 справу № 20/549 прийнято до свого провадження суддею Сташківим Р.Б. та присвоєно справі № 20/549-34/269, розгляд справи призначено на 03.07.2007.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвали суду надсилались Відповідачу за юридичною адресою: 03148, м. Київ, вул. Г. Юри, 9, кв.414, яка зазначена в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, виданої станом на 25.07.2007.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи з повідомленням причин своєї неявки від відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У зв'язку із неявкою 03.07.2007 у судове засідання уповноважених представників сторін розгляд справи було відкладено на 19.07.2007.

У судове засідання 19.07.2007 відповідач вдруге не з'явився та не направив уповноваженого представника, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою від 19.07.2007 розгляд справи було відкладено на 09.08.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2004 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Позивач, протягом строку дії даного Договору зобов’язується передавати у власність Відповідача, а Відповідач зобов’язується приймати та оплачувати товар, вказаний в накладних, в порядку та на умовах визначених даним Договором.

Згідно із пунктом 3.1 Договору Позивач зобов’язується передати у власність Відповідача протягом 2 робочих днів з моменту отримання письмової заявки на необхідний асортимент та кількість товару.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплата за товар здійснюється Відповідачем щотижнево протягом 3 банківських днів по закінченню тижня, протягом якого провадилась реалізація товару в торгівельній мережі Відповідача, у розмірі реалізованого протягом тижня товару.

На виконання умов Договору Позивач за період з 04.10.2004 до 17.03.2005 здійснив поставку товару на загальну суму 6 523,08 грн., відповідно до видаткових накладних: № ФС-0645 від 04.10.2004 на загальну суму 767,12 грн., № ФС-0681 від 11.10.2004 на загальну суму 269,04 грн., № ФС-0697 від 15.10.2004 на загальну суму 200,30 грн., № ФС-0706 від 19.10.2004 на загальну суму 519,29 грн., № ФС-0748 від 02.11.2004 на загальну суму 625,92 грн., № ФС-0790 від 17.11.2004 на загальну суму 581,14 грн., № ФС-0865 від 29.11.2004 на загальну суму 726,58 грн., № ФС-0978 від 21.12.2004 на загальну суму 1037,14 грн., № ФС-0000013 від 11.01.2005 на загальну суму 764,62 грн., № ФС-0000101 від 31.01.2005 на загальну суму 596,59 грн., № ФС-000389 від 17.03.2005 на загальну суму 435,34 грн..

05.05.2005 Відповідач повернув Позивачу товар на загальну суму 1 046,98 грн.

За період з 21.12.2004 до 29.04.2005 Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар на загальну суму 3 398,15 грн.

20.05.2005 Позивач та Відповідач уклали Акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 20.05.2005 становить 2 077,95 грн.

16.11.2005 Позивач направив Відповідачу вимогу на суму 2 077,95 грн.

Відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, а вимоги Позивача залишив без задоволення.

Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 2 077,95 грн.

Суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі виходячи з наступного.

Позивачем надано докази належного виконання ним своїх зобов’язань за Договором, а саме відповідно до вищевказаних видаткових накладних поставлено товар на загальну суму 6 523,08 грн.

Факт отримання цього товару підтверджується підписами представника Відповідача та печаткою підприємства, а також Актом звірки.

Як убачається з видаткових накладних, поставки за якими не були оплачені Відповідачем у повному обсязі, а саме № ФС-0978 від 21.12.2004 на загальну суму 1037,14 грн., № ФС-0000013 від 11.01.2005 на загальну суму 764,62 грн., № ФС-0000101 від 31.01.2005 на загальну суму 596,59 грн., умова продажу в них зазначена як «попередня оплата».

Проаналізувавши умови Договору та вказані видаткові накладні, суд дійшов висновку про те, що сторони у порядку статті 652 ЦК України змінили строк оплати поставленого Позивачем товару визначений пунктом 5.1 Договору на попередню оплату. Тобто, товар повинен був бути оплачений ще до здійснення цих поставок.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Суд вважає, що Акт звірки взаєморозрахунків від 20.05.2005 укладався з метою фіксації певних юридично-значимих дій сторін за цим актом.

Таким чином, Акт звірки взаєморозрахунків від 20.05.2005 є належним підтвердженням відповідно до статті 34 ГПК України суми заборгованості Відповідача, а тому є всі підстави вважати, що Позивач правильно нарахував заявлену в позові суму боргу.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача боргу у сумі 2 077,95 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів, які б спростовували доводи Позивача, Відповідач суду не надав.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина п’ята статті 49 ГПК України).

Таким чином, відповідно до статей 44, 49 ГПК України на відповідача відносяться витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн., 118 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями статями 526,530,612,692,656,712 ЦК України, статтями 265 ГК України, статтями 22,32,33,43,44,49,80,81-1,82,83,84,85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Август-авто» (03148, м. Київ, вул. Г. Юри, 9, к. 414, ) на користь  Приватного підприємства «ФОР-САЖ»(08298, Київська область, м. Коцюбинське, вул. Шевченка, 71,) 2 077 (дві тисячі сімдесят сім) грн. 95 коп. боргу, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.