ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.07 р.                                                                               Справа № 7/212

Господарський суд Донецької області у складі судді Малашкевич С.А.

при секретарі Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Резон” с. Новолуганське

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка

Про: стягнення 425,32 грн. за користування грошовими коштами.

За участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Киреєв А.М. – довіреність №363-07 від 16.07.2007 р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Резон” с. Новолуганське звернулось з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка про стягнення 425,32 грн. за користування грошовими коштами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: договір №3598 від 26.11.03 на постачання  електричної енергії; протокол №132 від 13.03.07; платіжне доручення №98 від 16.03.07; Постанову Апеляційного господарського суду від 11.07.07 у справі №43/69а  ; акт звірки взаємних розрахунків №3598 від17.07.07.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що з позовними вимогами не згоден, пояснивши це тим, що отримані від позивача кошти за платіжним дорученням від 16.03.07 №98 були зараховані за призначенням платежу – авансовий платіж за активну електроенергію згідно рахунку від 26.02.07 № 11/3598. У задоволені позову просив відмовити.

Від позивача, ухвалами суду від 27.07.07 та від 20.09.07 витребувалися додаткові документи та пояснення на підтвердження обставин викладених в позові та мотивів такого позову. Проте вимоги ухвал суду позивач не виконав. Від нього  була отримана телеграма від 19.09.07 про відкладення судового засідання призначеного на 20.09.07 на два тижні з причинни перебування його у відрядженні . Разом з тим,  будь-яких документів (наказ) на підтвердження відрядження та його строку  не було надано. У зв’язку з тим, що процесуальний строк закінчувався раніше ніж той строк на який позивач просив відкласти слухання справи та за відсутністю будь-яких документів, що підтверджували строк відрядження, а також враховуючи невиконання позивачем ухвали суду, згідно ст.77 п.1, 2 ГПК справа слуханням була відкладена в межах строків встановлених ст.69 ГПК України. Позивач, повторно зобов’язувався судом надати додаткові документи  та пояснення по справі. Повторна ухвала також не була виконана позивачем: документи та пояснення не подані, представник у засідання суду не з’явився.

За таких умов, справа згідно ст. 75 ГПК України розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

Між ТОВ „Резон” с. Новолуганське та  ВАТ „Донецькобленерго” м. Горлівка був укладений договір №3598 від 26.11.03 на постачання  електричної енергії (далі Договір) відповідно до якого відповідач зобов’язався поставляти на адресу позивача електричну енергію, а останній сплачувати її вартість.

Позивачем, в рахунок сплати за активну електроенергію  платіжним дорученням від 15.03.07 №98, був здійснений платіж в сумі 12000,00 грн. В платіжному дорученні, в розділі „призначення платежу” платником зазначено, що це є авансовий платіж за активну електроенергію по рахунку №11/3598 від 26.02.07. Рахунок від 26.02.07  №11/3598 був виставлений відповідачем для сплати електроенергії відпущеної позивачу.

Відповідачем сплата була отримана, але, на думку позивача, була зарахована не за призначенням вказаним платником.

Зокрема, позивач вважає, що перераховані ним кошти за платіжним дорученням від 16.03.07 №98 відповідач безпідставно зарахував в рахунок сплати штрафних санкцій в сумі 11 980, 70 грн., нарахованих за протоколом від 13.03.07 №132, який у наступному, постановою від 11.07.07 №43/69а Донецького апеляційного господарського суду був визнаний недійсним.

Оскільки, позивач вважає неправомірним зарахування перерахованих ним коштів не за призначенням, він вимагає стягнути з відповідача 425, 32 грн. за користування його коштами.

Вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 33 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечнь.

Позивачем не надано жодного пояснення та документа, у т.ч. на вимогу суду, який би підтверджував зарахування відповідачем суми перерахованої за платіжним дорученням від 15.03.07 №98 не за призначенням вказаним в такому дорученні.

Виходячи з призначення платежу зазначеному платником в платіжному дорученні, кошти перераховані для сплати рахунку відповідача від 26.02.07 №11/3598. Зазначений рахунок відповідачем був пред’явлений позивачу для сплати за відпущену активну електричну енергію на суму 10 757, 48 грн.

Сплата позивачем проводилася на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання вказаний в рахунку відповідача від 26.02.07 №11/3598.

З пояснень відповідача слідує, що ним згідно п.п.6.2, 6.3, 6.4 Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), ст. 15 Закону України “Про електроенергетику” для проведення розрахунків за електричну енергію були відкриті поточні рахунки:

-          №1560 у філії “Центрально – міського відділення Промінвестбанку м. Горлівка Донецької області”, на який зараховується оплата за реактивну енергію і суми штрафних санкцій (вимоги п. 6.4 ПКЕЕ);

-          поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №96 в ОПЕРВ філії “Донецьке обласне управління ВАТ “Ощадбанк” м. Горлівка, на який зараховується сплата тільки за активну електричну енергію (вимога п.6.3 ПКЕЕ).

Гроші позивачем перераховані саме на другий з вказаних рахунків, тобто, зараховані за призначенням – для сплати за активну електричну енергію. Таке підтверджується платіжними реквізитами зазначеними в платіжному дорученні від 16.03.07 №98.

Отже, твердження позивача про зарахування його коштів в оплату інших цілей не доводиться наявними у справі документами.

Не беруться до уваги посилання позивача, в обґрунтування вимог, на акт звірки від 17.07.07 складений сторонами. Зазначений акт звірки, по – перше не відображає узгоджену сторонами суму заборгованості, зокрема, позивач вказує на заборгованість в сумі 17 879, 08 грн., а відповідач на 4 777, 59 грн., що значно менше ніж сума зобов’язання, не сплаченого на думку позивача, по рахунку від 26.03.07 №11/3598; по – друге, такий акт звірки складався по заборгованості станом на 01.07.07, тобто, за період значно більший ніж період за який виставлений рахунок відповідачем і проводилася сплата позивачем за платіжним дорученням №98 від 16.03.07. В акті не визначено період (місяць), в якому виникла заборгованість або підстави її виникнення (не сплата рахунку тощо).

Крім того, правовою підставою позовних вимог позивач вказує ст. 625 Цивільного кодексу України. Зазначена норма встановлює відповідальність за порушення грошового зобов’язання. Зокрема передбачена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання. Проте, відповідач не міг прострочити виконання грошового зобов’язання, оскільки взагалі не мав перед позивачем такого зобов’язання. Стаття 625 Цивільного кодексу України, не передбачає можливості стягнення будь – яких сум за користування чужими коштами, а встановлює право кредитора вимагати сплати від прострочившого виконання грошового зобов’язання боржника, основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від суми боргу.

Отже, посилання позивача на ст. 625 ЦК України, як на правову норму в обґрунтування позовних вимог, неправомірне. Інших правових підстав (норм матеріального права) позовних вимог позивачем не вказано.

За перелічених обставин, керуючись ст.625 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 49, 75, 82 84 Господарського процесуального кодексу  України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ „Резон” с. Новолуганське  про стягнення з ВАТ “Донецькобленерго” м. Горлівка 425,32 грн. за користування грошовими коштами.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Малашкевич С.А.