ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 2-24/18458-2006

Вищий господарський суд України у складі:  суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Кримавтотранс”, м. Сімферополь  Автономної Республіки Крим (далі –ВАТ “АК “Кримавтотранс”)

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.02.2007 та

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2007

зі справи  № 2-24/18458-2006

за позовом територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим (далі –територіальне відділення АМК)

до ВАТ “АК “Кримавтотранс”

про стягнення 32 000 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 16 000 грн. штрафу та 16 000 грн. пені, всього 32 000 грн., у зв’язку з порушенням Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.02.2007 (суддя Колосова Г.Г.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 (колегія суддів у складі: Маслова З.Д. –головуючий, судді Котлярова О.Л. і Ткаченко М.І.), позов задоволено частково: з ВАТ “АК “Кримавтотранс” стягнуто в доход державного бюджету України 12 000 грн. пені і 120 грн. державного мита та на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 44, 20 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення 4 000 грн. пені провадження у справі припинено; у решті позову відмовлено. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції з посиланням на приписи статей 50, 56 Закону виходили з обґрунтованості позовних вимог у стягнутій сумі.  Що ж до штрафу в сумі 16 000 грн., то його відповідачем сплачено до прийняття рішення місцевого господарського суду з цієї справи, і крім того, позивач відмовився від позову в частині сплати пені в сумі 4 000 грн.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ВАТ             “АК “Кримавтотранс” просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи скасувати. Скаргу мотивовано порушенням названими судовими інстанціями у розгляді справи частини першої статті 1 та частин першої і другої статті 21 Господарського процесуального кодексу України.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- територіальним відділенням АМК було розглянуто справу про порушення ВАТ “АК “Кримавтотранс” законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону у вигляді неподання названому відділенню інформації у встановлені строки;

- рішенням територіального відділення АМК від 16.06.2006                         № 21/05-13/24 до ВАТ “АК “Кримавтотранс” застосовано штраф у сумі                 16 000 грн. Відповідне рішення було направлено на адресу названого товариства рекомендованою поштою і одержане ним 21.06.2006;

- штраф не був сплачений у встановлений Законом двомісячний строк (тобто до 21.08.2006), і тому територіальним відділенням АМК нарахована ВАТ “АК “Кримавтотранс” пеня за 76 днів прострочки сплати штрафу в сумі 18 240 грн. згідно з наданим розрахунком (а. с. 5);

- ВАТ “АК “Кримавтотранс” подало до місцевого господарського суду докази оплати штрафу в сумі 16 000 грн. (платіжним дорученням від 11.10.2006 № 2912);

- територіальне відділення АМК відмовилося від позову в частині сплати пені в сумі 4 000 грн., і ця відмова не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів сторін.

Відповідно до приписів статті 56 Закону:

- рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов’язковими до виконання;

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу;

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України;

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

З огляду на встановлені попередніми судовими інстанціями обставини справи та наведені законодавчі приписи названі судові інстанції прийняли законні та обґрунтовані рішення та постанову зі справи.

Доводи касаційної скарги стосовно помилковості розгляду цієї справи за правилами ГПК України, а не Кодексу адміністративного судочинства України, не беруться до уваги з урахуванням такого.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Такий інший порядок встановлений, зокрема, статтею 12 ГПК України, за приписом пункту 3 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Питання, пов’язані із застосуванням до суб’єктів господарювання відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Законом віднесено до компетенції названого Комітету та його органів, у тому числі позивача в даній справі. Тобто правовідносини сторін зі справи цілком підпадають під дію наведеної норми ГПК України.

Таким чином, спір з цієї справи відноситься до підвідомчості господарського суду і підлягає вирішенню за правилами ГПК України, як це й здійснено попередніми судовими інстанціями.

Визначених законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.02.2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2007 зі справи № 2-24/18458-2006 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Кримавтотранс” –без задоволення.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов