ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.08.07                                                                                           Справа№ 11/229

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Дочірнього підприємства “Артек”, м.Київ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Алюмпласт Львів”, м.Львів

Про стягнення 5533,95грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Грубник-предст. доручення б/н від 17.04.2007року

Від відповідача: не з”явився

Стороні, яка бере участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме її процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства “Артек” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю “Алюмпласт Львів” 5533,95грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підвердженоповідомленням про вручення поштового відправлення № 1957513 від 23.07.2007року.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Дочірнє підприємство “Артек” поставило Товариству з обмеженою відповідальністю ““Алюмпласт Львів”” товар згідно рахунків № 0269/л від 07.11.2005р., № 0315/л від 05.12.2005р., № 0324/л від 12.12.2005р, № л/0044 від 21.02.2006року на загальну суму 6466,62грн.

Факт поставки за вищезазначеними рахунками підтверджується накладними:

-          № 257/л від 07.11.2005року;

-          № 297/л від 07.12.2005р.;

-          № 306/л від 13.12.2005р.;

-          № 321/л від 21.12.2005р.;

-          № л/046 від 28.02.2006р.

та довіреностями:

-          ЯЛА 175294 від 07.11.2005року;

-          ЯЛА 175337 від 05.12.2005р.;

-          ЯЛА 175347 від 12.12.2005р.;

-          ЯЛР 234511 від 20.12.2005р.;

-          ЯЛР 234583 від 23.02.2006р.

Враховуючи те, що за отриману продукцію відповідач розрахувався не в повному обсязі, оплативши 01.12.2005р. суму 1297,40грн. та 16.02.2006р. суму 500грн., позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованої суми, яка  складає 4669,22грн.

Крім суми основної заборгованості позивач нарахував 646,50грн. інфляційних та 218,23грн. річних.

Таким чином, сума позову складає 5533,95грн.

Суд вважає позовну вимогу підтвердженою матеріалами справи та такою що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Позивачем поставлено товар  відповідачу на підставі рахунків за відповідними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Дані правовідносини за своєю суттю є разовими договорами поставки, оскільки однією із сторін угоди виступає постачальник (продавець), другою – отримувач (покупець); Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Укладення разового договору поставки підтверджується видатковою накладною. Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ. Моментом виконання обов”язку продавця передати товар покупцеві є накладна, яка є і доказом отримання останнім товару.

Згідно ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов”язаний оплати товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов”язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Враховуючи  порушення зазначених вимог законодавства відповідач вартості отриманого товару не сплатив, внаслідок яого позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованої суми.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Крім суми основної заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов”язання відповідач відшкодовує збитки завдані інфляцією та нарахування на прострочену суму у вигляді трьох відсотків річних.

Таким чином, позивачем правомірно нараховано 218,23грн. річних, та 646,50грн. річних.

Загальна сума позову становить 5533,95грн.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не представив.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Алюмпласт Львів”, м.Львів, вул.Авіаційна, 7 (код ЄДРПОУ –32569392) на користь Дочірнього підприємства “Артек”, м.Київвул.Сім”ї Сосніних, 11 () 5533,95грн. боргу, 102,00грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя