ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.06.07                                                                                           Справа  № 1/26

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                                   Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                        Онишкевича В. В.

Слуки М. Г.

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ «Прут-Генетикт», с. Перерів Івано-Франківської області № 11 від 20.04.2007 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2007 р.

у справі № 1/26

за позовом ТзОВ «Соя-Прогрес», м. Ужгород

до відповідача ТзОВ «Прут-Генетик», с. Перерів Івано-Франківської області

про стягнення 17 771, 24 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –явка необов’язкова –не з’явився

від відповідача (скаржника) –явка необов’язкова –Якуб’як Я. М. –юрисконсульт (довіреність № 56 від 06.06.2007 р.)

Представнику відповідача (скаржника) у судовому засіданні були роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Згідно клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 р. прийнята до свого провадження апеляційна скарга ТзОВ «Прут-Генетик», розгляд справи призначено на 12.06.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2007 р. у справі № 1/26 за позовом ТзОВ «Соя-Прогрес»до ТзОВ «Прут-Генетик»про стягнення заборгованості в розмірі 17 771, 24 грн. позов задоволено.

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 526, 530 ЦК України та мотивував його тим, що відповідач на підставі довіреностей отримав від позивача комплексні мінерально-вітамінні добавки для тварин на загальну суму 25 086, 24 грн., здійснивши часткову оплату в сумі 13 420 грн. При цьому, господарський суд зазначає, що на вимогу позивача погасити решту заборгованості в розмірі 17 771, 24 грн. відповідач не відреагував.

Скаржник, відповідач у справі, не погодився з рішенням господарського суду Івано-Франківської області, вважає його необґрунтованим та таким, що прийняте з неповним врахуванням обставин, які мають значення для справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення, посилаючись на те, що до дня порушення справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем становила в розмірі 6 086, 24 грн. Також апелянт вказує на допущену місцевим господарським судом помилку щодо розміру заборгованості, а саме враховуючи часткову проплату в сумі 13 420 грн., відповідач повинен був сплатити ще 11 666, 24 грн., а не 17 771, 24 грн.

Позивач, скориставшись правом, наданим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить змінити рішення господарського суду Івано-Франківської області в частині стягнення суми боргу в розмірі 12 771, 24 грн. Так, позивач направив разом із відзивом акт звірки взаєморозрахунків станом на 29.05.2007 р., згідно даних якого дебіторська заборгованість ТзОВ «Прут-Генетик»перед ТзОВ «соя-Прогрес»становить 12 771, 24 грн.

Позивач не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 236371.

У судовому засіданні представник відповідача надав примірник вищезгаданого Акту звірки, підписаний представниками обидвох сторін, і погодився з вказаною в ньому сумою заборгованості.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника відповідача (скаржника) у судовому засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід змінити, а апеляційну скаргу задоволити частково з наступних підстав:

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що згідно видаткових накладних № РН-1195 від 23.09.2005 р., № 1455 від 27.12.2005 р. відповідач на підставі довіреностей серія ЯКЮ № 221657 від 23.09.2005 р. та серія ЯЛМ № 382634 від 27.12.2005 р. отримав від позивача комплексні мінерально-вітамінні добавки для тварин на загальну суму 25 086, 24 грн., здійснивши часткову проплату в сумі 13 420 грн.

На вимогу позивача № 2 від 09.01.2007 р. погасити решту суми заборгованості в розмірі 17 771, 24 грн. відповідач не відреагував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 цього ж кодексу, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ТзОВ «Соя-Прогрес»у своїй позовній заяві допустило арифметичну помилку під час розрахунку суми заборгованості, зазначивши, що оскільки сума фактично оплачено товару становить 13 420 грн., коли поставка була здійснена на суму 25 086, 24 грн., то сума заборгованості становить 17 771, 24 грн. А реально сума заборгованості складає 11 666, 24 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 р. від позивача вимагалося звернути увагу на цифрові дані тексту позовної заяви і вимоги про сплату боргу і повідомити, чи враховано у сплату боргу суму 5 000 грн., перераховану за дорученням № 600 від 28.02.2007 р., у випадку неприйняття доводів, викладених в апеляційній скарзі, провести з відповідачем двосторонню звірку відпущеної і оплаченої продукції.

На виконання даної ухвали суду, ТзОВ «Соя-Прогрес»Листом № 37 від 29.05.2007 р. направило на адресу ТзОВ «Прут-Генетик»Акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний представниками ТзОВ «Соя-Прогрес»(продавця).

У судовому засіданні 12.06.2007 р. представник покупця (ТзОВ «Прут-Генетик») надав суду примірник вищевказаного акту звірки, який підписаний його представниками.

Отже, апеляційна інстанція, беручи до уваги даний Акт звірки взаєморозрахунків, а також додані до апеляційної скарги платіжні доручення № 600 від 28.02.2007 р., № 91 від 17.03.2006 р., № 560 від 23.11.2005 р., № 374 від 12.09.2006 р. на суми 5 000 грн., 2 000 грн., 7 000 грн., 5 000 грн. відповідно, встановила, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить в розмірі 12 771, 24 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним врахуванням обставин, які мають значення для справи, а отже підлягає зміні.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101-105 ГПК України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ «Прут-Генетик»задоволити частково;

2.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2007 р. у справі № 1/26 змінити;

3.          Стягнути з відповідача на користь позивача 12 771, 24 грн. заборгованості;

4.          Судові витрати по справі і апеляційній скарзі віднести на сторони пропорційно суми задоволених вимог;

5.          Видання наказів доручити місцевому господарському суду;

6.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду;

7.          Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                            П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                   В. В. Онишкевич

Суддя                                                                                   М. Г. Слука