ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.07 р.                                                                               Справа № 36/69

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді:Будко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:  Відкритого акціонерного товариства „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” м.Слов”янськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „СЛАВ-Універсал” Слов”янського району

про: стягнення  76 000грн.

За участю:

представників сторін:

від позивача:  Борозенцев С.В. по дов., Гордієнко О.В.;

від відповідача: не з”явився;

З 12.06.07р. по 20.06.07р. у судовому

засіданні згідно ст. 77 Господарського

процесуального кодексу України

оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” м.Слов”янськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „СЛАВ-Універсал” Слов’янського району про стягнення заборгованості в сумі 76 000грн.

У ході розгляду спору позивач, згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача передоплату в сумі 76 000грн.

В обґрунтування вимог посилається на договір №14 від 25.04.06р., платіжні доручення, листи №04-01/18-11-135 від 30.01.07р., №1 від 19.02.07р.,  №1 від 23.03.07р., №04-01/1811-638 від 18.05.07р., претензію №01/1811-257 від 16.02.07р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки позивач до теперішнього часу не передав йому проектно-кошторисну документацію, у зв’язку з чим він не міг почати роботи з будівництва гаражів. Також відповідач посилається на те, що його вини у порушенні умов договору не має, оскільки із-за прострочення виконання позивачем свого зобов’язання по передачі проектної документації, він порушив строк здачі об’єкту будівництва.  У зв’язку з цим відповідач вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагати стягнення 76 000грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

25.04.06р. сторони уклали договір №14, який за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Відповідно до п.1.1 договору відповідач на власний ризик зобов’язується виконати з використанням своїх матеріалів, по завданню позивача, а позивач зобов’язується прийняти та оплатити будівництво гаражів.

Означені роботи відповідач зобов’язався виконати протягом 8 місяців з дня підписання договору.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що обсяг робіт, які виконує відповідач, узгоджений сторонами та зафіксований у локальному кошторисі на ремонт.

За умовами п.3.1 договору позивач зобов’язався надати відповідачу для закупівлі необхідних матеріалів та для підготовки та організації робіт передоплату в сумі 76 000грн.

У зв’язку з цим позивач перерахував відповідачу передоплату платіжними дорученнями №208 від 28.04.06р. на суму 8 000грн. за ремонт кровлі, кімнат, будівництво гаражу, №137 від 28.04.06р. 102 000грн. за ремонт кровлі, кімнат, №487 від 18.09.06р. на суму 36 000грн. за будівництво гаражу.

Як вбачається з позовної заяви, за будівництво гаражу згідно договору №14 від 25.04.06р. позивач перерахував відповідачу передоплату в сумі 76 000грн.

У зв’язку з чим суд вважає, що позивач виконав свої зобов’язання згідно п.3.1  договору.

Однак відповідач взяті на себе договірні зобов’язання не виконав, доказів виконання підрядних робіт по договору №14 від 25.04.06р. суду не надав.

Листом №04-01/18.11-135 від 30.01.07р. позивач звернувся до відповідача з проханням у строк до 15.02.07р. повернути суму передоплати 76 000грн.

Відповідач, у свою чергу, листом №1 від 19.02.07р. пояснив, що він не вбачає можливості та законних підстав для повернення суми передоплати по договору, оскільки ним за власний рахунок та з використанням свого автотранспорту були виконані підготовчі  підрядні роботи.

16.02.07р. позивач повторно направив на адресу відповідача письмову вимогу №01/18.11-257 від 16.02.07р. про повернення передоплати в сумі 76 000грн., яка відповідачем також була залишена без задоволення.

23.03.07р. відповідач направив позивачу лист №1 з проханням розглянути проектно-кошторисну документацію, акти Ф-2 на виконані роботи з будівництва гаражів і рахунки на поставлені матеріали а також повідомив позивача про те, що роботи зупинені у зв’язку з тим, що про осі будівлі гаражу розташований силовий кабель, що не дає можливості монтувати будівлі гаражів у вказаному місці.

Однак доказів виконання будь-яких робіт по договору №14 від 25.04.06р. відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт  або  виконати  інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а  замовник   зобов'язується   надати   підрядникові   будівельний майданчик (фронт робіт),  передати затверджену проектно-кошторисну документацію,  якщо цей обов'язок не покладається  на  підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У договору сторони не передбачили, хто саме повинен надати проектно-кошторисну документацію – позивач чи відповідач.

Тому, виходячи з вимог ст. 875 Цивільного кодексу України суд вважає, що такий   обов’язок покладався на позивача.

Частина 1 статті 877 Цивільного кодексу України передбачає, що підрядник зобов'язаний   здійснювати   будівництво   та пов'язані  з  ним  будівельні  роботи  відповідно   до   проектної документації,  що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Таким чином, в контексті норм ст. ст. 875, 877 Цивільного кодексу України, однією з істотних умов договору підряду є укладення сторонами відповідної проектно-кошторисної документації.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналогічні вимоги містить частина 2 статті 180 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 24.05.06р. суд зобов’язав позивача надати проектно-кошторисну документацію до договору підряду №14 від 25.04.06р., однак такі документи суду представлені не були.

Як вбачається з пояснень позивача від 06.06.07р. надати проектно-кошторисну документацію до договору №14 від 25.04.06р. він не може, оскільки відповідно до п.п.1.1,3.1,5.1.1 договору таку документацію повинен був надати відповідач, але документація передана не була, що і стало причиною відмови позивача від договору в односторонньому порядку.

На підставі вищевикладеного господарський суд робить висновок, що при укладанні договору підряду №14 від 25.04.06р. сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору.

На підставі ч.8 ст.181 Господарського кодексу України якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним.

З огляду на вищевикладене господарський суд вважає, що  договір підряду №14 від 25.04.06р. є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору.

Крім того, листом від 18.05.07р. №04-01/18.11-638 позивач відмовився від договору підряду №14 від 25.04.06р. на підставі ст. 849 Цивільного кодексу України та просив відповідача повернути йому передоплату в сумі 76 000грн.

Враховуючи те, що позивач здійснив відповідачу передоплату в сумі 76 000грн. по договору №14 від 25.04.06р., який є неукладеним, суд вважає, що вказані грошові кошти були перераховані відповідачу помилково і знаходяться у нього без достатніх на те правових підстав.

Відповідно до ч.1ст.1212 Цивільного кодексу України особа,  яка набула майно  або  зберегла  його  у  себе  за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),  зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа обов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи те, що відповідач безпідставно придбав та зберігає у себе грошові кошти в сумі 76 000грн. без достатніх правових підстав, суд вимоги позивача з урахуванням уточнення вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов суд вважає необґрунтованими та до уваги не приймає, оскільки договір №14 від 25.04.06р. судом визнаний неукладеним, доказів виконання будь-яких підрядних робіт відповідач суду не представив, тобто в порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі  вищенаведеного, згідно ст. ст. 509,525,526,614,1212 Цивільного кодексу України,  керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов  відкритого акціонерного товариства „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” м.Слов”янськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „СЛАВ-Універсал” Слов”янського району про стягнення 76 000грн. з урахуванням уточнення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СЛАВ-Універсал” (84117, Донецька область, Слов”янський район, с.Маяки, вул. Жовтня,21) на користь Відкритого акціонерного товариства „Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування” (84112, Донецька область, м.Слов”янськ, вул. Пушкіна, 10) суму передоплати – 76 000грн., витрати по сплаті держмита в сумі 760грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Видати наказ.

Рішення суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області  в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя