ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 41/96
17.05.07 р.

Суддя Мудрий С. М., розглянувши справу

за позовом  товариство з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»

до закритого акціонерного товариства «Кармен»

треті особи без самостійних вимог на предмет спору Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку та товариство з обмеженою відповідальністю  «Галс-Реєстратор»

про стягнення 679,98 грн.

Представники сторін

від позивача: Карачій П.П., дов. №16/05-01 від 16.05.07 року

від відповідача: Іваненко М.А., дов б/н від 14.11.06 року; Шох С.І., дов. б/н від 13.10.06 року; Яценко Т.Г., представник за довіреністю б/н від 01.09.06 року.

від третьої особи-1: не з’явився

від третьої особи -2: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»про стягнення заборгованості з закритого акціонерного товариства «Кармен»за договором на ведення реєстру власників іменних цінних паперів № 135 від 18.03.2004 року у сумі 630 грн. та пені у сумі 49,98 грн. та судових витрат, пов’язаних з розглядом справи в суді.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ч.1 Договору, емітент передав, а реєстратор прийняв повний реєстр власників іменних цінних паперів емітента та здійснював його ведення згідно «Положення про порядок ведення реєстру власників іменних цінних паперів», затвердженого наказом ДКЦПФР від 26.05.98 року №60, він виконав взяті на себе зобов’язання, а відповідач відповідно до умов п. 7.3 Договору та Додатку №1 від 18.03.2004 року мав сплачувати позивачу щоквартальну абонентську плату у сумі 210,00 грн. Починаючи з другого кварталу 2005 року відповідач оплати не здійснював.

Згідно з п. 7.4. Договору за несвоєчасну сплату платежів відповідач сплачує пеню у розмірі 0,1% від несплаченої вчасно суми за кожен день затримки.

Позивач надав доповнення до позовної заяви в яких просить стягнути з відповідача за договором № 135 від 18.03.2004 року борг у сумі 679,98 грн. та пені у сумі 49,98 грн. та судових витрат, пов’язаних з розглядом справи в суді.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»з 2 кварталу 2005 року не є реєстратором  закритого акціонерного товариства «Кармен», а договір № 135 від 18.03.2004 року припинено з 01.04.2005 року, реєстр передано іншому реєстратору (ТОВ «Голосіївська реєстраторська компанія»), який і надає ЗАТ «Кармен»відповідні послуги. Жодних претензій щодо сплати послуг  під час передачі системи реєстру ТОВ «Галс-Реєстр»не висувало, а послуги з ведення реєстру були оплачені по 01.04.05 року (відповідно до дати припинення договору), за таких умов вимоги позивача є безпідставними. Оскільки, 15.03.05 року ТОВ «Галс-Реєстр» в особі генерального директора Поживотька В.Б. звернулось до відповідача з листом №15/03-13, в якому було викладено намір пропозицію розірвати договір №135 від 18.03.05 року.

01.04.05 року відповідач, в особі директора Присяжнюка В.К., прийняв рішення про припинення Договору №135 від 18.03.04, закриття реєстру та передачу ведення системи реєстру акціонерів  ЗАТ «Кармен»іншому реєстратору - ТОВ «Галс-Реєстратор».

04.04.05 року на адресу позивача було надіслано лист №2 про прийняття пропозиції про розірвання договору, визначено датою закриття реєстру 01.04.05 року, та проінформовано ТОВ «Галс-Реєстр» про те, що реєстр має бути передано новому реєстратору «Галс-реєстратор».

05.04.05 року між ТОВ «Галс-реєстр», ЗАТ «Кармен»та ТОВ «Галс-реєстратор»складено тристоронній акт про передачу реєстру.

Рішенням зборів акціонерів ЗАТ «Кармен»у 2005 та 2006 роках підтверджувалось припинення відносин з ТОВ «Галс-реєстр»та передачу реєстру ЗАТ «Кармен»іншому реєстратору –ТОВ «Галс-реєстратор».

20.10.05 року позивач надіслав відповідачу лист №20/10-02 з вимогою оплатити послуги з ведення реєстру за 2 та 3 квартал 2005 року у сумі 420,00грн.

16.12.05 року відповідач повідомив позивача, що договір №135 від 18.02.2005 року розірвано за згодою сторін, а тому відсутні підстави для здійснення оплати послуг позивача.

Листом №12/05-01 від 12.05.06 року позивач звернувся до відповідача з аналогічними вимогами про оплату послуг. У відповіді № 10 від 24.05.06 року відповідач повторно зазначив, що не визнає вимог позивача, оскільки договір №135 від 18.02.05 року розірвано, документи, що підтверджують розірвання договору недійсними не визнавались, а відтак, відсутні правові підстави для оплати послуг позивача, оскільки вказані послуги надавались позивачем за відсутності договірних відносин з відповідачем і без достатніх для цього правових підстав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2006 року залучено до справи третіх осіб –Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку (далі за текстом ДКЦПФР) та товариство з обмеженою відповідальністю «Голосіївська реєстраторська компанія».

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 Господарського кодексу України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт розірвання договору відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості належним чином підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Також частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України  передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Як вбачається з листування між позивачем та відповідачем, відповідно 15.03.05 року ТОВ «Галс-Реєстр» звернувся до відповідача з листом №15/03-13, в якому зазначено намір щодо розірвання договору №135 від 18.03.05 року, та відповідно 01.04.05 року відповідач, погодився з викладеною пропозицією та прийняв рішення про припинення Договору №135 від 18.03.04, закриття реєстру та передачу ведення системи реєстру акціонерів  ЗАТ «Кармен»іншому реєстратору - ТОВ «Галс-Реєстратор».

04.04.05 року на адресу позивача було надіслано лист №2 про прийняття пропозиції про розірвання договору, визначено датою закриття реєстру 01.04.05 року, та проінформовано ТОВ «Галс-Реєстр» про те, що реєстр має бути передано новому реєстратору «Галс-реєстратор».

Також в матеріалах справи містяться докази, що мають преюдиційне значення, зокрема в рішенні по справі 40/545 від 22.12.2006 року, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.07 року, за позовом закритого акціонерного товариства «Кармен»до товариства з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр»про припинення дії з ведення системи реєстру ЗАТ «Кармен»встановлено, що предметом договору №135 від 18.03.2004 р. було виконання ТОВ „Галс-реєстр" операцій по веденню реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ „Кармен", тобто надання даного роду послуг. При цьому суд врахував, що підстав, з яких договір на ведення реєстру власників іменних цінних паперів припиняється, Закон України „Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" не містить. Отже, до такого договору повинні застосовуватись загальні підстави припинення зобов'язань, встановлені цивільним законодавством. (З аналогічної позиції виходив Верховний Суд України у постанові від 15.04.2003 р. по справі №24/325).

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Як встановлено судом, 15.03.2005 р. листом №15/03-13 відповідач повідомив ЗАТ „Кармен" про неможливість подальшого виконання зобов'язань за договором №135 від 18.03.2004 р. та необхідність обрання нового реєстратора. Вказаний лист підписаний директором ТОВ „Галс-реєстр" Поживотьком В.Б. до прийняття 01.04.2005 р. зборами учасників даного підприємства рішення про звільнення Поживотька В.Б. з посади директора ТОВ „Галс-реєстр" (протокол зборів учасників ТОВ „Галс-реєстр" №1 від 01.04.2005 р.), тобто повноважною особою ТОВ „Галс-реєстр".

Відповідно до ст.ст. 604, 653, 654 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. У разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Враховуючи рішення виконавчого органу ЗАТ „Кармен" - генерального директора Присяжнюка В.К від 01.04.2005 р. про припинення договору №135 від 18.03.2004 р. та обрання тимчасового реєстратора, а також лист ЗАТ „Кармен" від 04.04.2005 р. №2, з тексту якого вбачається згода позивача на розірвання договору №135 від 18.03.2004 р., суд приходить до висновку, про припинення з 01.04.2005 зобов'язань ЗАТ „Кармен" та ТОВ „Галс-реєстр" за договором на ведення реєстру власників іменних цінних паперів №135 від 18.03.2004 р.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються, зокрема - у зв'язку з розірванням договору. А відтак, будь-які претензії позивача щодо оплати йому послуг після припинення дії Договору №135 від 18.03.2004 року є безпідставними.

В ході судового розгляду справи представник позивача пояснив що договір за яким він просить стягнути борг з відповідача має номер 135, а письмово виправлений номер в договорі на 136 та інших додатках, які додано до матеріалів справи  у якості додатків є помилковим, також опискою є номер в доповненнях до позовної заяви. І такі договори з номерами 135,132 між сторонами не укладались.

Однак, у справі наявні листи відповідача, які датовані 2006 роком щодо розірвання договору. Відповідно до чого представник відповідача пояснив, що направлення даних листів позивачу є технічною помилкою та посилається на те, що даний факт повністю спростовується іншими доказами по справі, зокрема - документами, які підтверджують припинення договірних відносин між позивачем і відповідачем - Листами та Актом прийому - передачі системи реєстру від 05 квітня 2005 року.

Позивач аргументуючи свою позицію, підкреслює той факт, що його колишній директор - Поживотько В.Б. звертаючись з пропозицією про припинення Договору №135 від 18.03.2004 року, не мав належних повноважень.

Однак в матеріалах справи наявна постанова Господарського суду м. Києва від 17.11.2006 року по справі 38/574-А підтримана Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.07 року, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голосіївська Реєстраторська Компанія»до державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування постанови, ДКЦПФР №415-КП від 19.07.2006р. про накладення санкції про правопорушення на ринку цінних паперів в якій встановлено, що Поживотько В.Б. мав основне місце роботи у ТОВ "Галс-реєстр"   до   звільнення   його   загальними   зборами   учасників   ТОВ   "Галс-реєстр" 01.04.2005 року (протокол №1).

Відповідно до п.1.1. статуту ТОВ «Голосіївська Реєстраторська Компанія», створена внаслідок зміни найменування (протокол №2 загальних зборів учасників товариства від 25.12.2005 року) та є повним правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстратор», зареєстрованого Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 11.03,2005 року.

В постанові №38/574-А Господарський суд м. Києва визнав протиправною постанову ДКЦПФР №415-КП від 19.07.2006 р.

Отже, факти щодо припинення Договору №135 від 18.03.2004 року, який розірвано сторонами за угодою сторін 01 квітня 2005 року, про що зазначено в рішенні господарського суду м. Києва та Постанові Київського апеляційного господарського суду від 20 березня 2007 року не повинні доводитись і є встановленими, так само як і факт визнання дій представників ТОВ „Галс-реєстр" - Поживотька В.Б. та Іваненка М.А. такими, що створили правові наслідки для особи, яку вони представляли - ТОВ „Галс-реєстр" щодо припинення Договору №135 від 18.03.2004 року.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України підставами звільнення від доказування визнано факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, оскільки, договір припинено, відтак всі вимоги, щодо сплати здійснених послуг позивача що надавались без достатніх підстав, а саме без відома ЗАТ «Кармен»та всупереч його інтересам (оскільки діяльність ТОВ «Галс-реєстр»стала причиною звинувачення ЗАТ «Кармен»у подвійному веденні реєстру, що були висунуті ДКЦПФР, та у зв’язку з якими щодо ЗАТ «Кармен»ДКЦПФР було порушено справи про правопорушення на ринку цінних паперів) після дати припинення договору, є безпідставними.

Твердження позивача про те, що довіреність Іваненка М.А., який підписував Акт прийому-передачі системи реєстру від імені ТОВ «Галс-реєстр»була скасована 01 квітня 2005 року є безпідставним та спростовується Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2006 року залишеного в силі Постановою КАГС від 20.03.2007 року по справі №40/545.

Крім того, ст. 249 Цивільного кодексу України визначає, що особа, що видала ,видала довіреність і надалі скасувала її, зобов'язана негайно повідомити про це представника, а також повідомити відомих третіх осіб для представництва перед якими було видано довіреність. Права і обов'язки відносно третіх осіб, які виникли внаслідок вчинення правочину повіреним до того, як він дізнався про скасування довіреність, зберігають чинність для особи, що видала довіреність, і її правонаступників.

Відповідно до ст. 206 Господарського кодексу України господарське зобов'язання може бути розірвано за правилами, що встановлені у ст.188 Господарського кодексу України. Стаття 188 Господарського кодексу України визначає, що сторона, яка має намір розірвати договір зобов'язана направити пропозицію про це іншій стороні. Сторона договору, що отримала пропозицію про розірвання договору, в двадцятиденний строк після отримання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати розгляду цієї пропозиції. Ст. 651 Цивільного кодексу України визначає, що договір може бути розірвано за згодою сторін.

Ст. 653 Цивільного кодексу України визначає, що у випадку розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, факт наявності договірних відносин між позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Галс-реєстр», та відповідачем, закритим акціонерним товариством «Кармен», належним чином не доведений, спростований відповідачем та встановлений рішенням Господарського суду м. Києва від 22.12.06 року №40/545, що вступило в законну силу .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити.

2.Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                С.М. Мудрий