ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.11.07
Справа № 2/523-07.

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та                     газифікації “Сумигаз”, м. Суми

до                 Сумської обласної організації ФТС “Динамо”, м. Суми

про стягнення 6589 грн. 78 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Зеленецький Д.М.

Представники:

Від  позивача       Сіденко Л.В.

Від  відповідача   не прибув

Суть спору: Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ і послуги з його транспортування в розмір 6589 грн. 78 коп., з них 4865 грн. 18 коп. заборгованість за поставлений природний газ, 707 грн. 61 коп. пені, 523 грн. 40 коп. інфляційних збитків, 3 % річних в розмірі 153 грн. 02 коп. та 340 грн. 57 коп. штрафу, відповідно до договору № 7189/2006 від 04.01.2006р. додаткової угоди № 3 до договору № 7189/2006 від 30.05.2006р., додаткової угоди № 4 до договору № 7189/2006 від 23.06.2006р. та угодою про пролонгацію договору № 7189/2006 від 30.12.2006р., укладених між сторонами.

Відповідач відзив  на позовну заяву не подав та в засідання суду не з’явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач в судовому засіданні подав заяву № 37/2853 від 05.11.2007р., в якій просить суд припинити провадження у справі в частині вимог щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 4865 грн. 18 коп., держмита в розмірі 102 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., які були сплачені відповідачем після подачі позивачем позовної заяви, і суд приймає цю заяву до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» № 1729 від 27.12.2001р., на підставі договору № 7189/2006 від 04.01.2006р. додаткової угоди № 3 до договору № 7189/2006 від 30.05.2006р., додаткової угоди № 4 до договору № 7189/2006 від 23.06.2006р. та угодою про пролонгацію договору № 7189/2006 від 30.12.2006р., укладених між сторонами, позивач здійснював постачання природного газу та надавав послуги з його транспортування відповідача.

Відповідно до поданих позивачем матеріалів, ВАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» свої зобов’язання згідно договору № 7189/2006 від 04.01.2006р. додаткової угоди № 3 до договору № 7189/2006 від 30.05.2006р., додаткової угоди № 4 до договору № 7189/2006 від 23.06.2006р. та угодою про пролонгацію договору № 7189/2006 від 30.12.2006р., укладених між сторонами, було виконано, а саме: за період з січня 2007р. по серпень 2007р. передано відповідачеві природний газ в об’ємі 2356 м3 на загальну суму 23927 грн. 51 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі обсягів природного газу від 01.02.2007р., від 26.02.2007р., від 23.03.2007р., від 23.04.2007р., від 23.05.2007р., від 22.06.2007р., від 23.07.2007р., від 22.08.2007р., оригінали яких було надано суду на огляд, а копії приєднано до матеріалів справи.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відповідач повинен був здійснити оплату до 5 числа наступного за звітним.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив терміни розрахунків по договору № 7189/2006 від 04.01.2006р. додаткової угоди № 3 до договору № 7189/2006 від 30.05.2006р., додаткової угоди № 4 до договору № 7189/2006 від 23.06.2006р. та угодою про пролонгацію договору № 7189/2006 від 30.12.2006р., укладених між сторонами у справі.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.11.2007р., встановлено, що відповідач погасив заборгованість перед позивачем в частині суми основного боргу в розмірі 4865 грн. 18 коп., держмита в розмірі 102 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 18 грн., тому в цій частині позовних вимог провадження підлягає припиненню, відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки борг, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу були сплачені відповідачем після подачі позивачем позовної заяви.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків, відповідно поданих позивачем розрахунків, інфляційні збитки складають 523 грн. 40 коп. та 3% річних – 153 грн. 02 коп.

Майнова відповідальність за прострочку платежу передбачена п. 6.2 договору № 7189/2006 від 04.01.2006р. та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» № 543/96 від 22.11.1996р., з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України відповідачу була нарахована пеня за  період з 01.04.2007р. по 01.10.2007р. у розмірі 707 грн. 61 коп., що підтверджується розрахунком пені. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 707 грн. 61 коп. правомірні і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 6.2 зазначеного договору, за прострочення платежу протягом 30 днів відповідач сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості, і відповідно до поданого позивачем розрахунку, сума штрафу складає 340 грн. 57 коп.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 340 грн. 57 коп. правомірні і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач не подав доказів сплати пені, інфляційних збитків, 3 % річних та штрафу, то вимоги позивача в цій частині обгрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню, а в частині вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4865 грн. 18 коп., 102 грн. держмита та 18 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Тому, керуючись п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Сумської обласної організації ФТС “Динамо” (40030, м. Суми, вул. Кірова, 23; р/р 260060625 в ОД УСБ, МФО 337018, код 02942404) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Сумигаз” (40030, м. Суми, вул. Огарьова, 21; р/р 0003 в ВАТ КБ «Надра» СРУ «Слобожанщина», МФО 337535, код 03352432) 707 грн. 61 коп. пені, 523 грн. 40 коп. інфляційних збитків, 153 грн. 02 коп. - 3 % та 340 грн. 57 коп. штрафу та 100 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позовних вимог провадження у справі – припинити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                  СОП’ЯНЕНКО  О.Ю.