суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" жовтня 2007 р.

Справа № 6/2306

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

судді

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1 - приватний підприємець

ОСОБА_2- довіреність від 03.07.07р.

від відповідача ОСОБА_4- довіреність від 24.10.07р.

Розглянув справу за позовом Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(смт. Ружин)

до Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3
(смт. Ружин)

про стягнення 31459,00 грн.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.10.07 до
29.11.07відповідно до ст.77 ГПК України.

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача
19116,00грн. неустойки за користування орендованим приміщенням за час
прострочення його повернення та 12343,00грн. збитків, спричинених відповідачем
внаслідок створення перешкод при виконанні договору підряду по встановленню
металопластикових конструкцій. Вимоги мотивовані тим, що відповідач після
розірвання договору оренди приміщення його не звільняє, продовжує користуватися
та чинить перешкоди позивачу в користування своєю власністю.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали.
Надали заяву про уточнення позовних вимог від 12.10.07, згідно якої просять
стягнути з відповідача неустойку в розмірі 16992грн. за період з 01.10.05 по
01.10.07 та 12343,00грн. збитків, всього 29335,00грн. (а.с.59).

Представник відповідача позовні вимоги визнає частково в розмірі
1024,35грн. неустойки. Вважає, що розмір неустойки підлягає зменшенню на
2515,65грн., оскільки її слід рахувати за період з 12.09.05р. (кінцева дата
стягнутої заборгованості по орендній платі за рішенням господарського суду
Житомирської області по справі №2/595"НМ")  по 14.02.06р. (дата складення акту огляду
приміщення, що підтверджує факт користування ним). Проти стягнення збитків в
сумі 12343,00грн. відповідач заперечує повністю. Заперечення мотивує тим, що у
позивача відсутні докази на підтвердження факту спричинення збитків саме
відповідачем. Акт складений без присутності відповідача, в ньому відсутнє
посилання комісії на той факт, яким саме чином відповідач не допускала
виконавця з бригадою до приміщення для встановлення металопластикових
конструкцій та не дотримана форма написання акту. В договорі №7 від 26.02.07р.,
яким позивач обгрунтовує збитки, зазначена загальна вартість виготовлення та
встановлення металопластикових конструкцій, захисних ролетів та жалюзів в сумі
49374,00грн. Так як сума послуги на встановлення конструкцій договором не
розмежована, відповідач вважає, що штраф із загальної суми нараховано
безпідставно (а.с.63-65).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2002 року між ВАТ "Ружинсервіс" та приватним
підприємцем ОСОБА_3(відповідач) був укладений договір оренди частини нежилого
приміщення поАДРЕСА_1площею 100 кв.м. строком до 2012 року.

18 серпня 2003 ВАТ "Ружинсервіс" продало приватному
підприємцю ОСОБА_1 (позивач) нежитлову будівлю, частину будинку побуту площею
1568,50 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2.
В частину будівлі, яку придбала ОСОБА_1, увійшло приміщення, яке
орендуєОСОБА_3

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.02.06р.,
що набрало законної сили, по справі №2/595"НМ" відмовлено в позові ПП
ОСОБА_3до ПП ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування орендованим нежилим
приміщенням площею 100 кв.м. поАДРЕСА_1; припинено провадження у справі в
частині позовних вимог ПП ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_3про розірвання договору оренди
від 03.01.02р. нежилого приміщення площею 100 кв.м. поАДРЕСА_1; стягнуто з ПП
ОСОБА_3 на користь ПП ОСОБА_1 8781,50грн. заборгованості по орендній платі та
1137,30грн. пені. Даним рішенням також встановлено, що договір оренди від
03.01.02, укладений між ВАТ "Ружинсервіс" та ППОСОБА_3, є розірваним
з 31.03.05р. Орендна плата на користь ПП ОСОБА_1 стягнута по 12.09.05р.

Відповідно до ст.35 ч.2 ГПК України факти, встановлені рішенням
господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.07.07р.
по справі №2/280-НМ задоволено позов ПП ОСОБА_1 до ППОСОБА_3, зобов'язано ПП
ОСОБА_3звільнити частину належного ПП ОСОБА_1 приміщення поАДРЕСА_1 площею 100
кв.м., яке було передано в оренду згідно договору від 03.01.02р.

Хоча вказане судове рішення не набрало законної сили, позивач
зазначає, що відповідач, продовжуючи користуватись зазначеним приміщенням,
створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

11.02.06р. позивач направила на адресу відповідача телеграму з
повідомленням про передачу орендованого приміщення по акту 14.02.06р., проте
відповідач відмовилась від вчинення таких дій, що підтверджується актом,
складеним комісією орендодавця ПП ОСОБА_1 від 14.02.06р. (а.с.7).

01.10.06р. позивач направила відповідачу претензію з вимогою
звільнити приміщення і сплатити штрафні санкції в загальній сумі 19116,00грн.,
яка залишилась без відповіді та задоволення (а.с.15).

Уточнюючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, позивач
посилається на рішення господарського суду Житомирської області
№2/595"НМ", яким стягнуто на її користь 8781,50грн. орендної плати за
період з 18.08.03 по 12.09.05. Тому
розмір неустойки позивач обраховує за період з 01.10.05 по 01.10.07, яка
становить 16992,00грн. (за 24 місяці із суми орендної плати - 354,00грн. в
місяць).

Відповідно до ст.785 ЦК України у
разі  припинення  договору
найму  наймач  зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана,
з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі. Якщо  наймач  не
виконує  обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від  наймача  сплати
неустойки  у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

На підтвердження того, що відповідач на час розгляду справи не
звільнив займане ним приміщення позивач надала відповідні акти від 01.10.07,
24.10.07, 14.12.07 (а.с.52,53,66).

Відповідачем не спростовані доводи позивача стосовно не звільнення
приміщення та не надані докази звільнення ним приміщення поАДРЕСА_1

З огляду на зазначені приписи закону та обставини справи вимоги
позивача про стягнення неустойки в сумі 16992,00грн. обґрунтовані.

Стосовно стягнення збитків в сумі 12343,00грн. слід зазначити наступне.
Обґрунтовуючи суму збитків, позивач посилається на договір №7 від 26.02.07,
укладений нею з ПП ОСОБА_4 (виконавець) на виготовлення і встановлення
металопластикових конструкцій, захисних ролетів і жалюзів в кімнатах НОМЕР_1
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3.3 договору замовник (позивач) зобов'язаний
надати виконавцю вільний і безпечний доступ до віконних (дверних) пройомів.

Відповідач, яка займає кімнату НОМЕР_2, 01 березня 2007 року не
допустила бригаду працівників для виконання робіт по встановленню металопластикових
конструкцій, про що був складений відповідний акт (а.с.16).

Пунктом 6.1 договору №7 передбачена відповідальність за порушення
умов договору будь-якою із сторін  у
вигляді  штрафу в розмірі 25% від суми
договору.

ОСОБА_4 08.03.07 направив ПП ОСОБА_1 претензію про сплату штрафу в
сумі 12343,00грн. з посиланням на п.6.1 договору, так як вона не забезпечила
доступ до віконних пройомів (а.с.17).

Зазначену суму штрафу ПП ОСОБА_1 сплатила 13.06.07, що
підтверджується платіжним дорученням №60 (а.с.19).

Сплачену суму штрафу позивач вважає збитками і просить стягнути з
відповідача, яка чинила перешкоди у встановленні металопластикових конструкцій.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї
завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальними підставами для настання цивільно-правової (деліктної)
відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, а саме:
а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний
зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди; г) вина.

На підтвердження протиправної поведінки та вини відповідача у
неможливості встановлення металопластикових конструкцій позивач надав єдиний
доказ - акт від 01.03.07р. (а.с.16). Однак, з даного акту не вбачається, що
відповідач була присутня в той день в приміщенні, і яким чином вона чинила
перешкоди в доступі до віконних пройомів. В акті зазначено, що виконавець не
зміг виконати умови договору №7 від 26.02.07, тому вимагає від замовника сплати
штрафу відповідно до п.6.1 договору. При тому, що пунктом 3.2 вказаного
договору термін виконання робіт складає 7 робочих днів.

Інших доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача
позивач не надала. Представник відповідача заперечує присутність відповідача
01.03.07 у вказаному приміщенні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову в частині стягнення неустойки в сумі 16992,00грн. В частині
стягнення збитків  в сумі 12343,00грн.
відмовляє за необгрунтованістю.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3)

- на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) неустойку в
сумі 16992,00грн. та судові витрати - 169,92грн. сплаченого державного мита і
68,35грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
10-ти денного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст.84 ГПК
України.

Суддя

Терлецька-Байдюк Н.Я.

Дата підписання рішення: 02 листопада 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам