СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

22 жовтня 2007 року
Справа № 2-13/265.1-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Латиніна О.А.,

за участю представників сторін:

позивача, Меньшиков Анатолій Анатолійович, довіреність №  б/н   від 22.10.07,  (товариство з обмеженою відповідальністю "Крим-Турсервіс");

відповідача, Юречко Альона Іванівна, довіреність №  б/н  від 14.03.07,  (комунальне підприємство "Гурзуф") ;

відповідача, не з'явився, (товариство з обмеженою відповідальністю "Пріоритет");

відповідача, не з'явився, (товариство з обмеженою відповідальністю "Лоза");

представник 3-ої особи, не з'явився, (виконавчий комітет Гурзуфської селищної Ради);

представник 3-ої особи,  не з'явився, ( Гурзуфська селищна Рада);

представник 3-ої особи, не з'явився,  (Кримське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Кримтур");

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Гурзуф" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 20.06.2007 у справі № 2-13/265.1-2006

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Турсервіс" (вул.Тепла балка, 6-18,Ялта,98600)

до комунального підприємства "Гурзуф"

(вул. Подвойського, 11,Гурзуф,98640)

товариства з обмеженою відповідальністю "Пріоритет"

(вул. Кірова, 31,Ялта,98600)

товариства з обмеженою відповідальністю "Лоза"

(вул. Ялтинська, 16,Гурзуф,98640)

треті особи у справі:

Виконавчий комітет Гурзуфської селищної Ради

(вул.Подвойського 9,смт.Гурзуф,98640)

Гурзуфська селищна Рада  (вул. Подвойського, 9,смт.Гурзуф,98640)

Кримське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Кримтур"  (вул. Шмідта, 9,Сімферополь,95017)

про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

15.07.2003 між Кримським закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "Кримтур" (продавець) та ТОВ "Крим-Турсервіс" (покупець) укладено договір №01/03 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, за яким позивач придбав майно цілісного майнового комплексу філії ЗАТ по туризму та екскурсіях "Кримтур" бази відпочинку "Корал", що розташоване за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, смт.Гурзуф, вул.Ялтинська, 18.

Відповідно до п. 1.4 договору від 15.07.2003  № 01/03 право власності на об'єкт продажу переходить до покупця з моменту підписання передавального балансу та акта прийому-передачі на об'єкт продажу від продавця до покупця, а відповідно до п. 1.1 договору акт приймання-передачі та передавальний баланс наведені у додатках №3 і №4 до вказаного договору.

Позивач, вважаючи, що за договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 15.07.2003  № 01/03 він набув право власності і на два резервуари питної води, розташованих у смт.Гурзуф Автономної Республіки Крим по вул.Ялтинській, 26, в жовтні 2005 року звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права власності на два резервуари питної води ємністю 1000 м.куб. кожний, визнання недійсними договорів оренди від 01.06.2005 №08, від 05.08.2005 №12, від 08.08.2005 б/н вказаних резервуарів, вилучення зазначених резервуарів з незаконного володіння відповідачів та передачу їх позивачу (арк.с. 5-7,т.1).

Позивач двічі уточнював заявлені позовні вимоги (заява від 16.01.2006, арк.с. 9-11, т.2., заява вiд 30.01.2006 , арк.с. 24-26 т.2 ).

В заяві  вiд 30.01.2006 представник позивача доповнив заявлені позовні вимоги  вимогою про  визнання права власності на  спірні резервуари,  та в цілому  ТОВ ,,Крим-Турсервiс” просило в  судовому порядку :

визнати право власностi ТОВ ,,Крим-Турсервiс” на два резервуари питної води ємністю 1000 м.куб. кожний, розташовані в смт. Гурзуф м. Ялта за присвоєною адресою: вул. Ялтинська,26,

визнати недiйсним договiр оренди № 12 резервуару питної води (лiтер 11) площею 216,0 кв.м., розташованого в м. Ялта смт. Гурзуф вул. Ялтинська, 26, який находиться на балансі КП ,,Гурзуф”, укладений КП ,,Гурзуф” iз ТОВ ,,Лоза” 05.08.2005 та вилучити резервуар iз чужого незаконного володiння вiдповiдачiв: ТОВ ,,Лоза” та КП ,,Гурзуф”, передавши його позивачу;

визнати недійсним договiр оренди № 8 резервуару питної води (лiтер 1) площею 216 кв.м., огороди площею 788,1 кв.м., ворiт площею 11,9 кв.м., розташованих в м. Ялта смт. Гурзуф вул. Ялтинська, 26, які находяться на балансі КП ,,Гурзуф”, укладений КП ,,Гурзуф” iз ТОВ ,,Прiоритет” 01.0б.2005;

визнати недiйсним договiр оренди резервуару питної води (лiтер 1) площею 216 кв.м., огороди площею 788,1 кв.м., ворiт площею 11,9 кв.м., розташованих в м. Ялта смт. Гурзуф вул. Ялтинська, 26, укладений КП ,,Гурзуф” iз ТОВ „Прiоритет” 08.08.2005 та нотаріально посвідчений приватним нотарiусом Ялтинського мiського нотарiального округу Єпiфановим Ю.О., зареєстрованим в реєстрi за № 2323;

вилучити резервуар питної води (лiтер 1) площею 216 кв.м., розташований в м. Ялта смт. Гурзуф вул. Ялтинська, 26 iз чужого незаконного володiння вiдповiдачiв: ТОВ ,,Прiоритет” та КП ,,Гурзуф” та передати його ТОВ "Крим-Турсервіс".

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13-23.02.2006 у справі № 2-29/265-2006, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.04.2006,  позов ТОВ "Крим-Турсервіс", з врахуванням останніх уточнень позовних вимог,  задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Крим-Турсервіс" про визнання права власності на два резервуари питної води ємністю 1000 м.куб. кожний, визнаючи недійсними договори оренди вказаних резервуарів від 01.06.2005  №08, від 05.08.2005 №12, від 08.08.2005  б/н  та  витребуючи майно з чужого незаконного володіння, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що: по-перше, позивач набув право власності на два резервуари питної води ємністю 1000 куб.м кожний на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 15.07.2003 № 01/03, укладеного між ЗАТ по туризму та екскурсіях "Кримтур" та ТОВ "Крим-Турсервіс", за яким позивач придбав майно цілісного майнового комплексу філії ЗАТ "Кримтур" бази відпочинку "Корал"; по-друге, право власності на майновий комплекс турбази відпочинку "Корал" на час укладання договору купівлі-продажу належало продавцю — ЗАТ "Кримтур"; по-третє, право власності на майновий комплекс перейшло до позивача з моменту підписання передаточного балансу та акту приймання-передачі майна згідно з п. 1.4 договору; по-четверте, рішення 47-ої сесії четвертого скликання від 29.04.2005 №7 Гурзуфської селищної ради про прийняття до комунальної власності двох резервуарів питної води ємністю 1000 м.куб. (на підставі якого Гурзуфській селищній раді було видано свідоцтво про право власності на вказані резервуари від 23.05.2005), постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.02.2006 в адміністративній справі №2-29/4473-2006А визнано нечинним.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2006 у справі № 2-29/265-2006 (арк.с. 120-125,т.3) постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.04.2006 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.02.2006 у справі № 2-29/265-2006 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

За результатом нового розгляду справи,  рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.06.2007 у справі № 2-13/265.1-2006 арк.с. 92-98,т.4)  позов товариства з обмеженою відповідальністю „Крим –Турсервіс” (далі за текстом –ТОВ „Крим –Турсервіс”) до комунального підприємства „Гурзуф” (далі за текстом – КП „Гурзуф”), товариства з обмеженою відповідальністю „Лоза” (далі за текстом –ТОВ „Лоза”), товариства з обмеженою відповідальністю „Пріоритет” (далі за текстом –ТОВ „Пріоритет”), про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено в повному обсязі.

Приймаючи рішення про задоволення заявлених позовних вимог в частині визнання права власності на спірні резервуари  суд  першої інстанції послався на статті 317,319, 321, 392 Цивільного кодексу України,  а визнаючи недійсними спірні договори оренди резервуарів, судом застосовано правила статей 203,215,387 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з цим судовим актом, КП „Гурзуф” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції від 20.06.2007 скасувати, оскільки воно суперечить чинному законодавству і фактичним обставинам справи, є незаконним  та необґрунтованим,   та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник посилається на ті обставини, що позивач не надав доказів переходу до нього права власності на спірні резервуари на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2003  №01/03, оскільки згідно з п. 1.4 цього договору право власності на об'єкт продажу переходить із моменту підписання акта приймання-передачі об'єкта та передаточного балансу, який позивачем надано не було;  господарським судом не надана оцінка тому, що наявна у користуванні ЗАТ "Кримтур" на підставі Державного акта на право користування землею від 22.08.1996 серія ІІ-КМ №001522 земельна ділянка площею 3,3253 га не охоплює місце знаходження двох спірних резервуарів; матеріали справи свідчать, що у турбази „Корал” Кримської облради по туризму і екскурсіях не було у власності спірних резервуарів, а отже, і право власності на них у позивача також не виникло.

Більш детальніше доводи відповідача-апелянта викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання, призначене на 22 жовтня 2007 року, представники ТОВ „Лоза” і  ТОВ „Пріоритет” не з’явились. Треті особи у справі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, також не скористались правом участі в судовому засіданні. Оскільки про час і місце розгляду справи апеляційним судом вказані особи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення  розгляду справи  з поважних причин до суду не надходило, а також  враховуючи достатню кількість  доказів у справі і письмових пояснень цих учасників судового процесу, судова колегія визнала можливим розглянути справу за  наявним в ній матеріалами за відсутністю відповідачів і третіх осіб.

Розглянувши  матеріали справи повторно, в порядку статті  101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила  наступне .

Як вбачається з матеріалів справи, договiр № 01/03 вiд 15.07.2003, укладений мiж Кримським закритим акцiонерним товариством по туризму та екскурсiях ,,Кримтур” (продавець) та товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю ,,Крим-Турсервiс” (покупець) (арк.с. 36,т.1), за яким позивач придбав майно цiлiсного майнового комплексу фiлiї ЗАТ ,,Кримтур” бази вiдпочинку ,,Корал”, виконаний обома сторонами договору, що пiдтверджусться актом прийому-передачi майна та платiжним дорученням на оплату вартості майнового комплексу № 5 вiд 22.07.2003.

Перелік основних фондів, які ввійшли на момент продажу до цілісного  майнового комплексу, викладений  у додатку № 1 до акту  прийому – передачі від 25.07.2003, який підписано сторонами в момент укладення договору  купівлі - продажу. До цього майна, зокрема, ввійшли  два резервуари питної води,   ємністю по 1000 м.куб., залишковою вартістю 110856 грн. кожний (арк.с. 39-43, т.1)

Встановлено, що право власності  на майновий комплекс  турбази відпочинку „Корал” в момент укладення зазначеного договору належало продавцю, що було посвідчено  свідоцтвом  на право власності  № 576 від 17.10.2000, яке до теперішнього часу не скасовано та не визнано недійсним у судовому порядку (арк.с. 38, т.1).

Згідно із статутними документами Кримське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях „Кримтур” є правонаступником Кримської республіканської ради по туризму та екскурсіям „Кримтур”, туристсько-екскурсійних підприємств, які входили до складу ради, та  Кримського акціонерного  товариства по туризму  та екскурсіям „Кримтур” (п.1.11 Статуту) та утворено на базі майна туристсько-екскурсійних організацій Кримської республіканської ради по туризму та екскурсіям на підставі рішення  їх трудового колективу і Федерації  незалежних  профспілок Криму ( постанова  № 1 від 16.01.1992 на арк.с.119-138, 153-178, т.2).

Підставою виникнення права власності є угоди, які не заборонені законом.

Згідно з роз'ясненнями Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” № 02-5/111 від 12.03.1999 відповідність чи  невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися  господарським  судом стосовно законодавства, яке діяло  на  момент  укладення  спірної  угоди.

У  разі, коли після укладення  угоди  набрав  чинності  акт законодавства, норми якого інакше  регулюють  договірні  відносини, ніж ті, що діяли в момент укладення  угоди, сторони вправі керуватися умовами договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили. (пункт 10).

Оскільки вказана угода, на підставі якої було передано  майно цiлiсного майнового комплексу фiлiї ЗАТ ,,Кримтур” бази вiдпочинку ,,Корал” була укладена в 2003 році, вона повинна відповідати  вимогам Цивільного кодексу УРСР, який діяв до 01.01.2004.

Згідно з частиною 1 статті 128 Цивільного кодексу УРСР  право власності (право оперативного  управління)  у  набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо  інше  не передбачено законом або договором.

Момент переходу  права  власності  на спірне майно сторони визначили в пункті 1.4 договору. Посилання заявника апеляційної скарги на недотримання  сторонами  вказаних положень договору, яким визначено момент  переходу права власності, неспроможне, оскільки і акт приймання-передачі майна                   (арк.с. 37,т.1) і попередній баланс складені станом на  29.07.2003 (арк.с.117-118,т.2) були представлені в оригіналі і вивчені в  судовому засіданні.

25 січня 2007 року між ТОВ “Крім - Турсервіс” та ЗАТ “Кримтур” підписана додаткова угода до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу № 0103 від 15.07.2003.

Сторони домовились баланс, підписаний ними 29.07.2003,  вважати передавальним балансом, який є додатком № 3 до договору купівлі–продажу цілісного майнового комплексу № 0103 від 15.07.2003.

Сторонами також узгоджено акт прийому–передачі, зазначений як додаток № 1,  вважати додатком № 4 до договору купівлі –продажу цілісного майнового комплексу ( арк..с 66,т.4).

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що продавець майна згідно з договором купівлі – продажу від 15.07.2003 не набув права власності на  майно спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено, будівництво спірних резервуарів здійснювалось попередниками  їх власника –закритого акціонерного  товариства „Кримтур”. Так, рішенням виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради № 3-7 від 13.02.1979 надано згоду Кримській обласній раді по туризму та екскурсіях  на виконання  проектно - вишукувальних робіт на будівництво автотурбази  на 800 місць в смт. Гурзуф за умовою згоди замовника на будівництво двох резервуарів по 1000 куб.м. кожний для розміщення питної води (арк.с. 25,т.1).

Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 12.07.1985 Кримській обласній раді по туризму та екскурсіях надано згоду  на виконання  проектно - вишукувальних робіт на будівництво зазначених резервуарів  для питної води, ємністю 1000 куб.м.  в районі  гори Хаста в смт. Гурзуф (арк.с. 26,т.1).

Будівництво зазначених об’єктів виконувалось Будівельно-монтажним управлінням № 627 тресту „Кримгідроспецстрой”. Факт здійснення будівельних робіт підтверджується  наявними у матеріалах справи  копіями кошторисів, довідок про вартість виконаних робіт, актами  звірки об’ємів виконаних будівельно - монтажних робіт попереднього власника з підрядником (арк.с. 29-43,т.2).

Резервуари були прийняты  в експлуатацію, що підтверджується  копією акту введення в експлуатацію  від 28.12.1987, листами ВП ВКГ Південного берегу Криму від 03.03.2004, 27.01.2006, 31.03.2006 ( арк.с. 31, т.1, та 70, 115, т.2).

Листами ВП ВКГ Південного берегу Криму від 03.03.2004, 27.01.2006 і 31.03.2006 (арк.с. 31, т.1, та 70, 115, т.2) підтверджується,  що по вул. Ялтинській в смт. Гурзуф інших резервуарів ємністю 1000 куб.м., зокрема  резервуарів, що є предметом спору, немає. Єдині резервуари  такою  великою  ємністю по вул. Ялтинській в смт. Гурзуф були збудовані  за технічними  умовами  ВП „Водоканал” для водопостачання  бази відпочинку „Корал”, які  завжди знаходилися на його балансі та утримувались ним. Iнша адреса присвоєна спiрним резервуарам рiшенням виконкому Гурзуфської селищної ради вже після виникнення спору щодо права власності на цi об’єкти, як це вбачається з рiшення 47 сесiї Гурзуфської селищної ради 4-го скликання вiд 29.04.2005 за № 7 та з рiшення 48 сесії Гурзуфської селищної ради 4-го скликання  вiд 19.05.2005 за № 3.

Таким чином, той факт, що спірні резервуари знаходяться за адресою Ялтинська, 26, а майно, придбане правопопередником позивача –по вул. Ялтинська, 18, не може підтверджувати доводи відповідача стосовно того, що резервуари не входили до цілісного майнового комплексу за договором купівлі –продажу  від 15.07.2003, оскільки нова адреса присвоєна  місцезнаходженню резервуарів вже після придбання їх у власність позивачем.

Доводи апелянта стосовно відсутності у позивача прав на резервуари питної води й також з причин віддаленості їх від місця знаходження комплексу „Корал”, колегія суду знаходить хибними й такими, що не спростовують висновків суду стосовно наявності у позивача прав на це майно.

Аналізуючи обставини з виникненням права на спірні резервуари у Гурзуфської селищної ради, судова колегія звертає увагу на наступне:

Рішенням 47 сесії 4-го скликання № 7 від 29.04.2005   Гурзуфська селищна рада  прийняла в комунальну власність два резервуари  питної води, ємністю  1000 куб.м. кожний, які розташовані за адресою: смт. Гурзуфський район Хаста, з оформленням  права власності за Гурзуфською селищною радою і переданням  їх на баланс комунальному підприємству “Гурзуф” та надала доручення комунальному підприємству “Ялтинське бюро технічної інвентаризації” провести державну реєстрацію та видати відповідне свідоцтво  про право власності (арк.с. 48,49 т.1).  Свідоцтво про право власності № 136425 серія САА від 23.05.2005 видане виконавчим  комітетом  Гурзуфської  селищної ради (арк.с. 50,т.1) .

Водночас,  ані Гурзуфська селищна рада  або її виконавчий орган, ані комунальне  підприємство “Гурзуф” не надали суду жодного документу, який би зазначав за яких обставин Гурзуфська територіальна громада  набула в комунальну власність спірні об’єкти - два резервуара питної води, розташовані за адресою вул. Ялтинська,26, смт. Гурзуф. Будь-які докази щодо передачі  спірного майна в комунальну власність від юридичної або фізичної особи,  документи, які б свідчили, що це майно є новоствореним об’єктом комунальної власності,  або,  що це майно  визнане  у встановленому порядку  безхазяйним  та прийняте до комунальної власності, суду не надані.

Крім того,  судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на  факти, які мають преюдиціальний характер, встановлені судами першої, апеляційної і касаційної інстанцій під час провадження за  адміністративною справою  № 2-29/4473-2006А за позовом  ТОВ "Крим-Турсервіс"  до КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації",  Гурзуфської селищної Ради;  Виконавчого комітету Гурзуфської селищної Ради, комунального підприємства "Гурзуф" , за участю 3- х осіб -ТОВ  "Лоза" , ТОВ "Пріоритет" про визнання недійсними наказу, рішення, свідоцтва та спонукання зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Постановою господарського суду Автономної Республіки  Крим від 23.02.2006 у справі № 2-29/ 4473-2006А вищезазначене рішення Гурзуфської селищної ради, яким  прийнято до комунальної власності два резервуари  питної води, визнано протиправним і нечинним (арк.с. 140-147,т.2).        Постановою  Севастопольського  апеляційного господарського суду від 28.04.2006 зазначене рішення господарського суду залишено без змін (арк.с. 69-78 т.4).            Ухвалою  Вищого адміністративного суду України від 07 грудня 2006 року у  справі № 2-294473-2006А ( 66-68 т.4) постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.02.2006  і ухвала  Севастопольського  апеляційного господарського суду від 28.04.2006 залишені без змін.

Судами  визнано протиправним та нечинним наказ №60/1 від 16.12.2005 року КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації", яким скасовано реєстрацію права власності позивача на цілісний майновий комплекс бази відпочинку "Корал"; визнано протиправним та нечинним рішення №7 47-ої сесії 4-го скликання Гурзуфської селищної ради, яким прийнято в комунальну власність два резервуари води ємністю 1000 м.куб. кожний; визнано протиправним та нечинним свідоцтво про право власності Гурзуфської селищної ради на два резервуари питної води, яке видано виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради  23.05.2005; зобов`язано КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" відновити в інвентаризаційній справі запис про реєстрацію права власності ТОВ "Крим-Турсервіс" на домоволодіння №18 по вул. Ялтинській у смт. Гурзуф, м.Ялта, який було скасовано наказом №60/1 від 16.12.2005; зобов`язано КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" скасувати запис про реєстрацію права власності на два резервуари питної води ємністю 1000 м.куб. кожний; визнано протиправними та нечинними рішення виконкому Гурзуфської селищної ради №273 від 18.08.2005 та № 201 від 23.06.2005, якими затверджено договори оренди № 12 від 05.08.2005 та № 8 від 01.06.2005 між КП "Гурзуф" та ТОВ "Пріоритет".

При скасуванні наказів КП "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" судами  встановлено, що такі накази були видані з перевищенням повноважень та з порушенням вимог Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Також господарський суд АР Крим встановив, що з винесенням 29.04.2005 Гурзуфською селищною радою рішення № 7 про прийняття в комунальну власність двох резервуарів питної води ємністю 1000 м.куб. та передачу їх на баланс КП „Гурзуф” були порушені права ТОВ „Крим-Турсервіс” як власника, оскільки матеріалами справи підтверджується право власності позивача на зазначені об’єкти нерухомості.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги правила статті 392 Цивільного кодексу України, згідно з якими власник може звернутися до суду з позовом про визнання його права власностi на майно, яке оспорюється або не визнається, судова колегія вважає обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання за ним права власностi на об’єкти - два резервуари питної води ємнiстю 1000 м.куб. кожний.

Згідно з пунктом 2 статті 393 Цивільного кодексу України позивач має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання акту, яким порушені його права як власника майна. Отже, судова колегія вважає  також обґрунтованими позовні вимоги  в частині визнання недійсними  спірних договорів оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, після прийняття рішення про придбання у комунальну власність  спірного майна,  комунальне  підприємство „Гурзуф”, якому  майно передано на баланс (арк.с. 44, т.1), уклало договори оренди двох резервуарів питної води з третіми особами у справі - ТОВ “Лоза” і ТОВ “Пріоритет”(арк.с.92-103 т.1), які затверджено виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради  рішенням № 273 (1) від 18.08.2005 і рішенням № 201 (4) від 23.06.2005.            Разом з тим, як зазначено вище, вказані рішення судом були визнанні протиправними та нечинними.

Отже, на думку судової колегії, спірні договори оренди резервуарів питної води № 8 від  01.06.2005 і № 12 від 05.08.2005 суперечать правилам статей 317,319, 393 Цивільного кодексу України, їх укладення здійснено з порушенням порядку, встановленого  законом.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно визнав зазначені договори оренди недійсними і на підставі статті 387 Цивільного кодексу України вилучив майно, яке належить ТОВ "Крим-Турсервіс", із незаконного володіння ТОВ “Лоза” і ТОВ  “Пріоритет”.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі КП „Гурзуф”, за переконанням суду апеляційної інстанції, ніяким чином не спростовують висновків судового рішення. Адже, фактично оспорюючи право власності позивача, КП „Гурзуф” з відповідними позовними вимогами не зверталось, правочини, на підставі яких позивач набув право власності на майно, до теперішнього часу ніким не скасовано та не змінено.

Судом вірно здійснений розподіл судових витрат на підставі вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Вищевикладене свідчить про відсутність підстав для задоволення  вимог апеляційної скарги і скасування судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.06.2007 у справі № 2-13/265.1-2006 залишити без змін.

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Гурзуф"  залишити без задоволення .

Головуючий суддя                                                            Ю.В. Борисова

Судді                                                                                          В.І. Гонтар

О.А. Латинін