ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.07
Справа № 5/590-06.

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант Трейдінг ЛТД», м. Київ

До відповідача: приватного інженерно-сервісного центру «Кварк», м. Суми

Про стягнення: 943117 грн. 40 коп.

Суддя     СОП‘ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі судового засідання Маслову В.В.

За участю представників:

від позивача: Зливко Д.І.

від відповідача: Масіч Ю.В.

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 943117 грн. 40 коп. збитків, пов‘язаних з невиконанням умов договору комісії, укладеного між сторонами 04.04.2005р., а також судові витрати, пов‘язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзиви на позов від 27.10.2006 р. за № 310 та від 08.05.2007 р. за № 148 та пояснення від 18.07.2007 р. за № 233, в яких з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що договір комісії від 04.04.2005р. було укладено без створення правових наслідків, а тому він є фіктивним правочином, оскільки передбачений договором комісії товар не був отриманий, позивачем не надані довіреність на передачу товару, накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей.

30.10.2006 р. прокурору м. Суми було направлено повідомлення в порядку ст. 90 ГПК України для проведення розслідування щодо факту одержання відповідачем товару за договором комісії від 04.04.2005 р., яке в подальшому було направлено до прокуратури Голосіївського району м. Києва для проведення подальшої перевірки.

11.06.2007 р. відповідач надав пояснення за № 181, відповідно до якого договір комісії та акт приймання-передачі від 04.04.2005 р. був укладений між ТОВ «Адамант Трейдінг ЛТД» та ПІСЦ «Кварк» з метою забезпечення договірних відносин по договору поставки № 01-10К (договір довгострокового постачання товарів) від 01.10.2004 р. між ПІСЦ «Кварк» та ТОВ «Лотта ЛТД», директором якого є Зливко Д.І. (директор ТОВ «Адамант Трейдінг ЛТД»). Також відповідач просив суд визнати договір комісії та акт приймання-передачі від 04.04.2005 р. недійсними.

Відповідно до інформації від 16.06.2007 р. за № 866 вх проведеною прокуратурою Голосіївського району м. Києва перевіркою встановлено, що між ТОВ «Адамант Трейдінг ЛТД» та ПІСЦ «Кварк» склалися суто господарсько-правові відносини, спір по яким повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

04.04.2005 р. між позивачем (Комітент) та відповідачем (Комісіонер) був укладений  договір комісії, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого комісіонер зобов‘язувався за дорученням комітента за винагороду здійснити для останнього кілька угод від свого імені по продажу згідно Акту приймання-передачі (Додаток № 1) за рахунок комітента, за ціною не нижчою, ніж узгоджена сторонами у Додатку № 1 до цього договору, і в термін, визначений даним договором. Комісіонер зобов‘язувався завершити роботи з продажу товарів у формі підписання договорів з третіми особами – покупцями в строк до 30 травня 2005 р.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов‘язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії від 04.04.2005 р. підписаний повноважними представниками сторін, відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 1012 ЦК України щодо змісту та форми договору, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1016 ЦК України комітент зобов‘язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов‘язку перед третьою особою.

Позивач на виконання вимог п. 3.1 договору щодо передачі товару для виконання договору комісії не пізніше 5-ти днів з моменту укладення угоди передав відповідачу за Актом приймання-передачі від 04.04.2005 р. (Додаток № 1 до договору комісії) товарно-матеріальні цінності на загальну суму 471558 грн. 70 коп. з ПДВ. Належним чином засвідчена копія зазначеного Акту,  підписаного сторонами та скріпленого печатками, надана в матеріали справи, а оригінал оглянутий в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

В порушення умов договору, передбачених зокрема п. є) п. 2.1 щодо повернення отриманих на комісію товарів або їх частини у разі неможливості виконання доручення або закінчення терміну дії договору, відповідач свої зобов‘язання виконав не належним чином, отриманий товар не повернув.

25.05.2006 р. на адресу відповідача була надіслана вимога про повернення майна, з якою відповідач погодився та запропонував здійснити повернення грошових коштів в сумі 471558 грн. 70 коп. згідно графіку з 19.06.2006 р. по 31.12.2006 р., однак кошти у передбачений графіком строк не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1021 ЦК України комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента.

Згідно з умовами п. 7 укладеного договору після закінчення терміну, визначеного в п. 7.1 – 30 травня 2005 р. – комісіонер зобов‘язаний повернути комітенту не продані (не реалізовані) товари, здійснити з ним остаточний розрахунок та подати звіт, що відповідачем не було зроблено.

Майнова відповідальність за порушення умов договору передбачена п. 9.3, відповідно до якого на випадок розтрати майна переданого на комісію чи будь-яких інших упущень щодо товару, та у випадку неповернення товару комітенту, оціночна договірна вартість майна, яка застосовується при обрахуванні заподіяних збитків, складає 200% від вартості товару, переданого на комісію. Згідно наданого позивачем розрахунку збитки, пов‘язані з невиконанням договору комісії, що полягають у неперерахуванні коштів та неповерненні товару, складають 943117 грн. 40 коп.

Заперечення відповідача щодо неотримання ним товару за Актом приймання-передачі від 04.04.2005 р.  не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ст. 1018 ЦК України та п. 1.1 договору від 04.04.2005 р. передане комісіонеру від комітента майно є власністю останнього, тобто позивача по справі. Пункт 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання матеріальних цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.1996 р., визначає, що за довіреністю одержувачів матеріальні цінності відпускаються покупцям або передаються безоплатно, а відповідач не є покупцем і товар передавався йому під умовою перерахування грошових коштів не пізніше 3-х днів з моменту укладення договору з покупцем про продаж відповідних товарів ( п.п. г) п. 2.1 договору). Тим більше, що договором був визначений порядок передачі товару саме за Актом приймання-передачі. Проведена прокуратурою Голосіївського району м. Києва перевірка не підтвердила факту неотримання відповідачем товару за договором комісії.

Пояснення позивача, що договір комісії від 04.04.2005 р. укладався з метою забезпечення договірних відносин за договором поставки № 01-10К від 01.10.2004 р. між ТОВ «Лотта ЛТД» та ПІСЦ «Кварк», не знайшли свого підтвердження, оскільки з наданої відповідачем копії договору поставки № 01-10К вбачається, що предметом цього договору є поставка товару, найменування, асортимент і кількість якого вказана у специфікації, та відрізняється від найменування, асортименту і кількості товару, переданого за договором комісії від 04042005 р. Сума заборгованості ПІСЦ «Кварк», стягнута відповідно до рішення господарського суду Сумської області від 17.08.2006 р. по справі № 14/351-06 становить 327722 грн. 19 коп. та відрізняється від суми за договором комісії. Крім того, судом не може бути розглянута вимога відповідача, зазначена у поясненні від 08.05.2007 р. за № 181, щодо визнання договору комісії та акту приймання-передачі від 04.04.2005 р. недійсними, оскільки вона не оформлена відповідно до приписів ст. ст. 54, 60 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 32 – 34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але відповідач, з урахуванням всіх обставин справи не подав суду належних доказів, які б об‘єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію. З урахуванням викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9431 грн. 17 коп. витрат по державному миту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного інженерно-сервісного центру «Кварк» (40000, м. Суми, пров. Пляжний, 3; код 21127271) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант Трейдінг ЛТД» (03022, м. Київ, вул. Горького, 95, рр 2001 в АКБ «Інтербанк» м. Київ, МФО 300216, код 31808109) 943 117грн. 40 коп. збитків, 9431 грн. 17 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                             О.Ю.  СОП‘ЯНЕНКО

Повний текст рішення підписаний 26.07.2007 р.