РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2007 р.

Справа № 9/145-3566

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом
Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

до
Підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2.

За участі представників:

позивача:   ОСОБА_3,
представник за  угодою

відповідача:
не з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику
позивача права та обов'язки  учасників
господарського процесу згідно з ст.ст. 22,
29  ГПК  України,

Встановив:

Позивач , суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа  ОСОБА_1
,   м. Тернопіль,  звернувся 20.08.2007 р. ( вх. 3553(н)) до
господарського суду  з позовом до  Відповідача,    Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_2,  м.
Тернопіль,        про стягнення  заборгованості  за період з 9 березня  по 07 вересня
2006 р.  орендної  плати,
неустойки   на загальну суму  4893,50 грн. та   75 тис.
804  ,63 грн. на відшкодування  упущеної вигоди  за період
з 08.09.2006 р. по  08.08.2007 р.

На обґрунтування своїх вимог    Позивач
посилається   на те, що  рішенням господарського  суду Тернопільської області від  30.03.2006 р. по справі №  3/35-395
достроково розірвано
укладений  між сторонами   договір
оренди   приміщення ,  загальною площею  313,7 кв.м.
, що знаходиться у м. Тернополі
по вул.. Тролейбусній  , 5 б,  яке залишено
без змін   судом  апеляційної інстанції  15.06.2006 р.

Між тим,  Відповідач
приміщення  не звільняє,  продовжує
ним користуватися    ,  плату за фактичне користування  ним
та  штраф, передбачені
пунктом  2.4.    договору
оренди    не платить.    Як вказує Позивач,  він терпить
збитки,  оскільки не може  здати приміщення                       столярного цеха та підвалу
(складу)  в оренду  чи використовувати   їх для виробничих потреб .

Обґрунтовуючи   наявність збитків  у вигляді
втраченої вигоди у розмірі 75804,63 грн.
,  Позивач   посилається
на те, що реальна вартість  місячної  орендної плати  за 1 кв. м.
становить   суму  більшу, ніж та, яку    сторони встановили  у договорі оренди від  08.06.2004 р.

Від передачі в оренду   столярного цеху чистий операційний  прибуток ,
стверджує Позивач,   посилаючись
на   висновок будівельно-технічної  експертизи ,
призначеної  Тернопільським  міськрайсудом у  цивільній справі  за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1  ,   у
місяць складав би    6 352 грн.,  або 25,4
грн. за 1 кв.м  площі     , а
підвалу, враховуючи  стан ,
зручність   для використання   , тощо,
-  утричі менше . У зв'язку з
цим  просить  стягнути з Відповідача  75 тис.
804  ,63 грн.  на
відшкодування втраченої  вигоди.

Відповідач  не скористався своїм правом на участь у
судових засіданнях,  заперечень на
позов  не подав,  тому
спір розглядається  за наявними у
справі матеріалами .

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що  позов підлягає  до
часткового  задоволення,    виходячи
з  наступного.

Спір  виник
внаслідок  невиконання   Відповідачем, як Орендарем, зобов'язань  з повернення
об'єкту оренди  внаслідок     припинення дії договору оренди   шляхом дострокового розірвання.

Відповідно до ч.  4. ст. 1
Закону України „Про оренду державного та комунального майна” оренда   майна
інших  форм  власності
може  регулюватися положеннями
цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.

Договір  оренди
не містить  положень,  які
визначають , що   відносини  оренди
,  що виникли  між
сторонами по справі,  не  регулюються
приписами  Закону України „Про
оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до  ч.1. ст.
27 Закону України   „Про оренду
державного та комунального майна” визначено, що
у разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом  4.10
договору  оренди ,  укладеного
між сторонами  08 червня 2004
р.  ,
сторони  передбачили  ,
що  після закінчення терміну
орендного користування приміщення,  якщо
не має  згоди  про його
продовження на новий термін
або  у  випаду
дострокового  розірвання  договору
у 10-дений  термін  орендар зобов'язаний  здати орендодавцю приміщення в
добротному   стані разом  з отриманим обладнанням та  інвентарем і зі всіма  зробленими
у ньому покращеннями... Передача приміщення і ключів  від нього
оформляється  актом прийняття
-передачі .

Умови передачі  та повернення орендованого  приміщення (будівлі)   вміщують
положення   про  відповідальність орендаря за затримку
повернення   орендованого  приміщення

Так,   відповідно до п.  2.4.
договору,    сторони домовилися,
що  за затримку повернення
орендованого  приміщення орендар
сплачує  орендодавцю   плату
за фактичне  користування  в розрізі
орендної плати,  і штраф за кожен
день   прострочення в розмірі  6 %
від розміру  місячної   орендної плати  за останній місяць дії договору оренди.

Таким чином,   у разі
дострокового  розірвання   договору
,  Відповідач  повинен був
звільнити  приміщення у  10-денний строк ,  а у разі
невиконання  цих зобов'язань,  мав сплачувати   орендну плату  за фактичне користування приміщенням  та
штраф  за кожен день   прострочення в розмірі  6 %
від розміру  місячної   орендної плати  за останній місяць дії договору оренди.

Рішенням господарського   суду
Тернопільської області від
30.03.2006 р.  по  справі №
3/35-395  між тими  самими сторонами , яке набрало  чинності
15.06.2006  р. ,   з дня
проголошення постанови Львівським апеляційним судом,  який
переглядав   в апеляційному
порядку  рішення суду першої
інстанції,  договір  оренди
від 08 червня 2004 р розірвано, відтак,    до 25.06.2006 р.   Відповідач мав звільнити приміщення, чого  , як
стверджує Позивач і не заперечує Відповідач,  не було зроблено   .

Тому  з 18.06.
2006 р.    Відповідач  ,  в
силу положень  п.  2.4
договору,  зобов'язаний   сплатити орендодавцю   плату
за фактичне  користування
приміщенням ,  у  розмірі
орендної плати,    і штраф за
кожен день   прострочення у розмірі  6 %
від розміру  місячної   орендної плати  за останній місяць дії договору оренди.

Водночас,    штраф ,
передбачений   договором,  є неустойкою, а тому  на
вимоги   щодо  її стягнення
поширюються    положення  ст.ст.
230 - 232 ГК України та  ст.ст.
258, 549,550 ЦК України .

Враховуючи , що  Позивач
обмежив  позов  , щодо стягнення  заборгованості  з орендної плати ,   періодом
з  09.03.2006 р. по  07.09.2006 р. , тому  й  вимоги    про стягнення заборгованості   у розмірі
1884,40 грн. за цей період
є обґрунтованими  та такими, що
підлягають до задоволення.

Штрафні санкції , нараховані  Позивачем
у відповідності   до п. 2.4  договору
,    за  період
з   09.03.2006 р.  по   25.06.2006 р.
,  не підлягають до задоволення ,
адже   достроково розірваним договір  оренди
вважається з дня набрання рішенням суду
про це  законної  сили.
Рішення господарського суду у справі
№  3/35-395   від 30.03.2006 р.  набрало законної сили   15.06.2006 р.  , до того ж
у Орендаря  є законне  право
у 10-денний строк  від дня
розірвання  договору  звільнити
приміщення.

Отже  , право на нарахування  штрафу за кожен день   прострочення в розмірі  6 %
від розміру  місячної   орендної плати  за останній місяць дії договору оренди у
Орендодавця   виникло з 25.06.2006
р.   і продовжувало , в силу положень   ч. 6
ст.   232 ГК України,  діяти
протягом  шести місяців  від дня, коли
зобов'язання мало бути виконане,
з урахуванням  річного  строку давності  на  ці
вимоги.

Натомість , Позивач звернувся до
суду   з позовом,   включаючи вимоги  щодо
стягнення  штрафу,  лише
20.08..2007 р., у той час,  коли
просить стягнути   штрафні санкції,
нараховані  за період   з
квітня 2006 р.  по   07.09.2006 р.

Таким чином, правомірними та    такими
, що підлягають до задоволення,
є  вимоги щодо  стягнення
штрафу  у розмірі  338,76 грн. (  11 днів
серпня,  починаючи   від 20.08.2006 р. по 07.09.2006 р.   ,
та  7 днів  вересня 2006 р.  )  .     Вимоги
щодо стягнення   2670,34
грн.  штрафу  до задоволення   не підлягають .

Позивач також просить стягнути  з Відповідача
75 тис.  804  ,63 грн. на відшкодування  збитків у
вигляді  упущеної вигоди  за період
з 08.09.2006 р. по  08.08.2007
р..

Оцінивши докази  , подані
на  їх доведення  ,  суд
відмовляє у  задоволенні позову,   з огляду на таке.

При визначенні  упущеної
вигоди (неодержаних доходів)
враховуються  вжиті кредитором  заходи
для їх одержання ( ст.  623 ЦК
України  ).

При обрахуванні  розміру упущеної  вигоди мають
враховуватися  тільки ті
точні  дані,  які безспірно
підтверджують  реальну  можливість отримання  грошових сум або інших цінностей,  якби зобов'язання  було виконано
боржником належним чином. Розмір упущеної вигоди повинен  визначатися з урахуванням   часу,
протягом якого  тривали
протиправні  дії Відповідача,  розумних
витрат на отримання доходів, які кредитор  поніс би,
якби не  відбулося  порушення права. Обґрунтування   і доказування  розміру
збитків   здійснюється кредитором.

Позивач  на доведення    розміру
упущеної  вигоди  послався лише   на
висновок
будівельно-технічної  експертизи
,  призначеної  Тернопільським  міськрайсудом у  цивільній справі  за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 .

Але   такий висновок  не є належним доказом  у даній справі,  оскільки доказове значення, поряд  з іншими доказами,  має
висновок   експертизи ,
призначеної   тим судом,  який розглядає господарський    спір.

До того ж,   для укладення договору   оренди
з умовами ,  наведеними Позивачем,
щодо розміру   орендної  плати за 1 кв. м.  столярного
цеху та підвалу  -  31,76 грн. та
25,4 грн.,  відповідно ,      необхідна погоджена    воля
двох  сторін  - орендаря та орендодавця ,  але
такий договір Позивач  суду не
представив,  тим більше,   що
вказані об'єкти оренди  були   передані Відповідачу    за
іншу,  меншу плату.

При таких  обставинах справи,   позов підлягає частковому задоволенню,  а
судові витрати ,  в силу
положень  ст. 49 ГПК України,
покладаються  на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст.. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,  82, 84,
85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити частково. .

2.
Стягнути  1884,40 грн.
боргу, 338,76 грн.  штрафу    та
27,17 грн. . судових витрат із
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи   ОСОБА_2,
(АДРЕСА_3 ід код  НОМЕР_1,   р/р
НОМЕР_2 в ТФЦ В „Промінвестбанку” м. Тернопіль,  МФО
338426,  код  НОМЕР_1) в
користь  Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,  ід код  НОМЕР_3,
р/р  НОМЕР_4 в ТФ ВАТ
„Укрексімбанку” , м. Тернопіль,  МФО  338879).

3.
Відмовити Суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі
ОСОБА_1,   (АДРЕСА_1,  ід код
НОМЕР_3, ) у задоволенні позову до Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи   ОСОБА_2,  (АДРЕСА_3 ід код  НОМЕР_1)
у частині   стягнення  75 804
,63 грн. на відшкодування  збитків
у  вигляді  упущеної вигоди  за період
з 08.09.2006 р. по  08.08.2007 р.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
“30” жовтня  2007 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя
Л.В. Кропивна