ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 10/363н-ад.
Суддя
господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі №
10/363н-ад за позовом
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Краснодон
до Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції
про визнання нечинними та противоправними рішень
Представники  сторін:
від позивача - ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;
від відповідача - Бікяшев Р.Ф. - нач.юр.відділу, довіреність № 39
від 14.05.07., Смирнов І.Ю.-зав.сект, довіреність № 42 від 18.07.07.
Суть спору: позивачем
заявлено вимогу про визнання нечинними та противоправними рішень про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 08.06.2007р. на суму
08.06.2007р. на суму 872 грн. 50 коп.
відзивом на позов від 17.07.2007р. № НОМЕР_4 проти позову заперечує з підстав
викладених у відзиві та просить відмовити у його задоволені.
Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд
працівниками ДПА в Луганській області проведено
перевірку  господарської
одиниці  -зал гральних автоматів  за
адресою:  АДРЕСА_1  що належить
фізичній особі -підприємцю   ОСОБА_1(позивачу
у справі),  про  що
складено  акт  НОМЕР_5.
08.06.2007.  Краснодонською
перевірки   НОМЕР_5  від
08.06.2007.  прийнято  два
рішення:

-   рішення № НОМЕР_2  про застосування штрафних (фінансових)
санкцій  до  фізичної особи - підприємця   ОСОБА_1
на суму 29930 грн. 77 коп.

-    рішення
НОМЕР_3   про застосування
штрафних (фінансових) санкцій  до  фізичної особи -підприємця   ОСОБА_1
на суму 872 грн. 50 коп.

Позивач  на
обґрунтування  своїх вимог  посилається
на  порушення  відповідачем
вимог  Інструкції  «Про порядок застосування штрафних
(фінансових) санкцій органами державної податкової  служби»,
затвердженої наказом ДПА України № 110 від 17.03.2001. (надалі
-Інструкція 110),    оскільки  оспорювані
рішення  прийняті  на
підставі  неіснуючого  акту
перевірки  (08.06.2007.
перевірка  позивача не проводилась,  і
акт  не  складався).

Відповідач  заперечує проти
позову  і
зазначає,  що   порушення,
за  які  до
позивача  застосовано  штрафні
санкції  оспорюваними
рішеннями,  зафіксовані  в
акті  перевірки  НОМЕР_6
від  25.05.2007.  Саме
цей  акт,  з
яким  ознайомлена  позивач,
став  підставою застосування  штрафних санкцій.  Але
при  формуванні  рішень
в  автоматичному режимі  комп'ютером
автоматично  було  в
графі,  де  зазначається
дата  акту  перевірки,
внесено дату  формування  рішень.

Вказані  рішення
були вручені  позивачу  11.08.2007.
Відповідачем  надана  суду
копія  листа  № НОМЕР_7 від 11.06.07.  на
адресу  позивача,  яким
повідомлялось про  допущену  помилку
в  рішеннях  про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № НОМЕР_2 від 08.06.2007р.
та  НОМЕР_3 від 08.06.2007р.,  а
саме:  в  названих рішеннях  вказана
дата  акту  перевірки -08.06.07.,  в
той  час  як
треба  вказати -25.05.07.  Докази
направлення  вказаного листа  відсутні.

При вирішенні даного спору суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 13 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби та
їх  посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Інструкцію  110
розроблено  відповідно до Законів
України  «Про державну податкову службу в
Україні»,    «Про порядок погашення   зобов'язань
платників  податків  перед
бюджетами  та державними  цільовими
фондами»,   «Про   систему оподаткування»,   «Про
застосування  реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського  харчування та  послуг»,
законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих
актів, відповідно до яких органам державної
податкової  служби  надано
право застосовувати штрафні (фінансові)
санкції.

Згідно  п. 10 Інструкції  110 факти
порушень  податкового  та
іншого  законодавства
посадова  особа  органу державної податкової служби оформляє
актом перевірки,   в   якому
чітко   викладається  зміст
порушення  з обґрунтуванням  порушених
норм  законодавчих  актів та вказуються конкретні  їх
пункти  і статті. Такий акт підписується
посадовими особами   контролюючого   органу
та   підприємства.

Такий  акт  є
підставою  для  прийняття
відповідного  рішення.

Суд  вважає,  що
ідентифікуючими ознаками
акту  перевірки  є
його  дата  і
номер,   а  відтак
не  може вважатися  правомірним
рішення,   в  якому
як  підстава  його
прийняття  зазначено   акт
перевірки  з  іншою
датою,   ніж  дата
фактичної  перевірки.     Наданий
лист  № НОМЕР_7 від 11.06.07.  на
адресу  позивача  не
може  бути визнаний  належним  виправленням помилки.

Оцінивши  всі  вищевикладені
обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому
засіданні  10.08.2007.  і
постановив  задовольнити позов.

Відповідно до ст.  94 п.1
Кодексу адміністративного судочинства
України  якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею документально підтверджені  судові витрати  з Державного бюджету України.

Згідно  ст.   160 ч. 3
Кодексу адміністративного судочинства
України  в судовому засіданні  10.08.2007. проголошено вступну і резолютивну
частини постанови.

На  підставі  викладеного та,  керуючись ст.ст.  18,
158 -163,  Кодексу
адміністративного судочинства
України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити .

2.  Визнати
нечиними  рішення  Краснодонської  ОДПІ
від  08.06.2007.  № НОМЕР_2 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій до фізичної особи -підприємця   ОСОБА_1 на суму 29930 грн. 77 коп.  та
НОМЕР_3   про застосування
штрафних (фінансових) санкцій  до  фізичної особи -підприємця   ОСОБА_1
на суму 872 грн. 50 коп.

3. Стягнути з Державного бюджету України з поточного рахунку
0006,                МФО
804013, ,  УДК у м.
Луганську  ГУ ДКУ в  Луганській області, банк -ГУ ДКУ в  Луганській області,  код бюджетної класифікації 22090200   державне мито в сумі  3 грн. 40 коп.  на користь
фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1   ідентифікаційний код  НОМЕР_8.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.  Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений КАС України,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної
сили,  якщо її не скасовано, після
закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом
десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі складена  15.08.2007.

Суддя
Т.М.Мінська