ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"17" вересня 2007 р.                                                              № 02-03

Суддя , розглянувши матеріали

за позовом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, м. Б. Церква

до 1. Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області, м. Київ

2. Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, м. Б. Церква

про визнання незаконною та скасування постанови та про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До господарського суду Київської області надійшов адміністративний позов Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради до відповідача 1  Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області та відповідача 2 Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови та про зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно п. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду; 5) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши поданий 07.09.2007 р. оригінал адміністративного позову суд встановив, що він не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

При поданні адміністративного позову до суду позивачу необхідно керуватись саме нормами Кодексу  адміністративного судочинства України та зокрема ст. 106 КАС України, якою встановлені вимоги до позовної заяви.

Згідно з  п. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при поданні адміністративного позову не було дотримано вимоги ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, незалежно від наявності таких документів у відповідачів.

Крім того, надане позивачем платіжне доручення №3381 від 05.09.2007 р. про сплату судового збору в сумі 3,40 грн. не може бути належним доказом сплати державного мита з огляду на наступне.

При оформлені платіжного доручення про перерахування державного мита слід керуватися вимогами Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом ГДІП України від 22.04.93 №15. На зворотній стороні платіжного доручення має міститися напис такого змісту „Державне мито зараховано в доход бюджету в розмірі  _________грн.”, який  скріплюється підписом керівника та головного бухгалтера банківської установи і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Поняття термінів першого та другого підписів посадових осіб визначено в Інструкції про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті, затверджений Постановою Правління Національного банку України від 17.03.2004р. № 110, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті, затверджений Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492.

"Право першого підпису належить керівникові банку (філії) та уповноваженим ним особам.

Право другого підпису належить головному бухгалтеру банку (філії) та особам, уповноваженим керівником банку" (ст.5 глави 1 Розділу ІІ Інструкції про міжбанківські розрахунки в Україні, аналогічна норма в р. 18 Постанови НБУ № 492).

Надане Вами платіжне доручення №3381 від 05.09.2007 р. не відповідає вказаним вище вимогам  оскільки не містить на зворотній стороні необхідних реквізитів, а тому не може бути належним доказом сплати державного мита в сумі 3,40 грн. судового збору.

В даному випадку на підтвердження перерахування державного мита платіжним дорученням №3381 від 05.09.2007 р. необхідно дооформити платіжне доручення належним чином або надати довідку Державного казначейства про перерахування державного мита до державного бюджету України згідно цього доручення.

Також позивачем в позовній заяві в порушення п.п 4 п. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено зміст позовних вимог та виклад обставин до відповідача 2 .

Таким чином враховуючи наведене вище, суд з’ясувавши на підставі п. 1 ст. 107 КАС України обставини позовної заяви після її одержання встановив, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим ст. 106 КАС України та є інші підстави для повернення позовної заяви перелічені вище.

Відповідно до частини 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 106, 107, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд Київської області,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Дана ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя