ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 жовтня 2007 р.
№ 3/504

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді          Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши    касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного

майна України по м.Києву

на                  постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2007р.

у справі        господарського суду міста Києва №3/504

за позовом   Регіонального відділення ФДМУ по м.Києву

до                      1) Державного комплексного торгівельного підприємства "Хрещатик";

2) Міжнародного гуманітарного університету

про                      визнання недійсним договору оренди та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення ФДМУ по м.Києву звернулося до Вищого господарського  суду України з касаційною скаргою  на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2007р.  у справі господарського суду міста Києва №3/504.

Вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржникові з таких підстав.

Згідно з положеннями частини 2 статті 1115 та частини 1,2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Основні вимоги, що пред’являються до форми і змісту касаційної скарги, викладені у статті 111 ГПК України. Так, зокрема, відповідно до п.4 ч.1 названої норми, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подає скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застування  судом норм матеріального чи процесуального права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушення із зазначенням норм законодавчих актів  та вказуватися конкретні їх пункти та статті.  При цьому, відповідно до ч.2 ст.111 ГПК України, у касаційній скарзі не допускається посилання на недоведеність обставин справи.

Проте зазначені вимоги скаржником при поданні касаційної скарги від 01.08.2007р. за №30-10/5956 не дотримані, оскільки доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцію касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК України.

Допущене скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись п. 6   ч.1 статті 1113 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Регіонального відділення ФДМУ по м.Києву на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2007р.  у справі господарського суду міста Києва №3/504  та додані до неї документи повернути.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій