донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.09.2007 р.                                                                          справа №22/8-62

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Старовойтової  Г.Я.

суддів
Величко  Н.Л. , Волкова Р.В.

за участю
представників сторін:

від позивача:
не з’явився

від відповідача:

від третьої особи 1:

від третьої особи 2:
від третьої особи 3:
Волік В.В. –головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного управління, за дов. №01/13-8134 від 06.12.2006р.
Іванова В.М. –юрисконсульт, за дов. №275/05 від 23.03.2007р.
не з’явився
не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк

на ухвалу господарського
суду

Донецької області

від
10.08.2007 р.

у справі
№22/8-62  ( суддя Волошинова Л.В. )

за позовом:
концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк

до відповідача:
за участю третіх осіб:

виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк
1.Донецької обласної державної телерадіокомпанії, м.Донецьк
2.Донецького міського управління земельних ресурсів, м.Донецьк
3.Донецької міської ради, м.Донецьк

про
спонукання винести рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою під об’єктами позивача та під’їзними шляхами до них площею 0,61 га шляхом її вилучення у Донецької обласної державної телерадіокомпанії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2007р. у справі                            №22/8-62 (суддя Волошинова Л.В.) відмовлено у прийнятті позовної заяви концерна радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, до виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, за участю третіх осіб: Донецької обласної державної телерадіокомпанії, м.Донецьк, Донецького міського управління земельних ресурсів, м.Донецьк, Донецької міської ради, м.Донецьк, про спонукання винести рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою під об’єктами позивача та під’їзними шляхами до них площею 0,61 га шляхом її вилучення у Донецької обласної державної телерадіокомпанії.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, позивач, концерн радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, звернувся з апеляційною скаргою про скасування ухвали господарського суду.

Заявник скарги вважає, що ухвала господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме ст. 12 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що з огляду на належність йому на праві повного господарського відання об’єктів, позивач звернувся до відповідача, про видачу йому державного акту на постійне користування земельною ділянкою у відповідності до ст. 92 Земельного кодексу України, ініціювавши у такий спосіб питання про набуття певного права на земельну ділянку. Позивач вважає, що обставини, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги вказують на те, що спір, зазначений у позові, є спором про право (право постійного користування земельною ділянкою). Вважає, що висновок господарського суду, викладений в оскаржуваній ухвалі, відображує неправильне застосування ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлює відповідно до ч. 1 п. 4     ст. 104 Господарського процесуального кодексу України наявність підстави для скасування ухвали суду.

Позивач просить скасувати ухвалу господарського суду та направити справу на розгляд до господарського суду Донецької області.

Відповідач, виконавчий комітет Донецької міської ради, м.Донецьк, відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник у судовому засіданні зазначив, що вважає ухвалу господарського суду законною та обгрунтованою, прийнятою відповідно до вимог чинного законодавства. Також представник зазначив, що позивач не має права звертатися до господарського суду з позовною заявою, оскільки його підприємство не є юридичною особою. Просить залишити ухвалу господарського суду –без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Третя особа, Донецька обласна державна телерадіокомпанія, м.Донецьк, вважає, що ухвала винесена господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства. На думку третьої особи спір про право користування земельною ділянкою не підвідомчий господарським судам України. Просить залишити апеляційну скаргу –без задоволення.

Представники третіх осіб, Донецького міського управління земельних ресурсів, м.Донецьк, та Донецької міської ради, м.Донецьк, відзиви на апеляційну скаргу не надали, їх представники в судове засідання апеляційного суду не з’явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2007 р.   відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України «Про судоустрій України» № 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної скарги у справі №22/8-62 була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Концерн радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до відповідача: виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, за участю третіх осіб: Донецької обласної державної телерадіокомпанії, м.Донецьк, Донецького міського управління земельних ресурсів, м.Донецьк, Донецької міської ради, м.Донецьк, про спонукання винести рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою під об’єктами позивача та під’їзними шляхами до них площею 0,61 га шляхом її вилучення у Донецької обласної державної телерадіокомпанії.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 10.08.2007р. по справі №22/8-62 відмовив у прийнятті позовної заяви концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, на підставі п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала вмотивована тим, що ст. 12 Господарського процесуального кодексу України не містить положень, які б дали змогу господарському суду розглядати справи, про зобов’язання органів місцевого самоврядування вчиняти будь –які дії, пов’язані з виконанням ними своїх владних повноважень.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду у справі №22/8-62 від 10.08.2007 р. не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Розглянувши позовну заяву судова колегія дійшла висновку, що спір, зазначений у позові, є спором про право (право постійного користування земельною ділянкою).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб'єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів, припинення діяльності юридичної особи та скасування її державної реєстрації, крім відповідних спорів за позовами суб'єктів владних повноважень; приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації; захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права; з використанням у господарському обороті об'єктів інтелектуальної власності, включаючи спори за позовами суб'єктів господарювання до органів державної влади про визнання недійсними актів про видачу документів, що посвідчують право інтелектуальної власності.

Господарським судам підвідомчі також справи про визнання фактів, що мають для суб'єктів господарювання юридичне значення.

У господарських судах мають вирішуватися усі спори, що виникають з господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи угоди, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, угоди: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 „Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод” від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Представник відповідача, виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, у судовому засіданні зазначив, що позивач не має права звертатися до господарського суду з позовною заявою, оскільки його підприємство не є юридичною особою.

У матеріалах справи наявне Положення про Донецьку філію Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення, яке затверджене Наказом Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення №53 від 08.02.2007р. Згідно  ч. 4 та ч. 6  зазначеного Положення Донецька філія має право від імені Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в межах своєї компетенції представляти інтереси Концерну в органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствами, установами, громадськими та іншими організаціями та господарськими товариствами.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що позивач, концерн радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, правомірно та обгрунтовано звернувся до господарського суду за захистом свого права.

За таких обставин господарський суд Донецької області помилково застосував  пункт 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, та без законних підстав відмовив позивачу у прийнятті позовної заяви.

Судова колегія зазначає, що господарський суд відмовляючи у прийняті позовної заяви з підстав того, що заява не підлягає розгляду в господарських судах України, повинен був вказаті в ухвалі в якому суді та за правилами якого Кодексу України підлягає розгляду даний спір.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  Господарського кодексу України, Закону України „Про судоустрій України”, Господарського процесуального кодексу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані неправильно, ухвала не відповідає приписам матеріального та процесуального права, матеріалам доданим до позову, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, є підставою для скасування ухвали господарського суду від 10.08.2007р. та прийняття нової ухвали, якою справу №22/8-62 слід направити до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 49, ст. 62, ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  Л  А  :

Апеляційну скаргу концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення в особі Донецької філії, м.Донецьк, на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2007р. у справі №22/8-62 –задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2007р. у справі №22/8-62           ( суддя Волошинова Л.В. ) –скасувати.

Справу №22/8-62 направити на розгляд господарському суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України за  згодою представників сторін в засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписаний 24.09.2007р.

Головуючий          Г.Я.  Старовойтова

Судді:          Н.Л.  Величко

Р.В.  Волков

Надруковано: 8 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

3. третім особам

1. у справу

2. ДАГС