ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.09.2007  року                                                            Справа № 3/331(14/293)

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Парамонової Т.Ф.

суддів:                                        Іноземцевої Л.В.

Якушенко Р.Є.

секретар судового засідання           Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Варламова І.В., довіреність № 18,  від 07.02.07

від відповідача: Селівьорстова Ю.А., довіреність № 485,  від 21.08.07

розглянувши

апеляційну скаргу          Акціонерного банку „Український комунальний банк”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          25.07.07

у справі          № 3/331(14/293) (судова колегія у складі суддів Доманської М.Л. – головуючої, Зюбанової Н.М., Пономаренка Є.Ю. - судді)

за позовом          Приватного підприємства „Секьюріті бізнес компані”, м. Сєвєродонецьк

до відповідача          Акціонерного банку „Український комунальний банк”, м. Луганськ

про          стягнення 10 350 грн. 14 коп.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.07.06 у справі               № 14/293, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 26.09.06 у справі № 14/293, позов про стягнення збитків та пені задоволено повністю, з відповідача на користь позивача  стягнуто 8 214 грн. 40 коп. боргу, 2 135 грн. 74 коп. пені, 221 грн. 50 коп. судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.07 у справі № 14/293 касаційну скаргу АБ „Укркомунбанк” задоволено частково, скасовано вищезазначені судові рішення, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Заявою про зміну позовних вимог від 18.06.07 № 42 позивач змінив предмет позову та звернувся з проханням стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 214 грн. 40 коп. та  2 135 грн. 74 коп. пені за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов’язання. Заява позивача прийнята судом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.07.07 у справі             № 3/331(14/293) позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі 8 214 грн. 40 коп., пеню 106 грн. 67 коп., судові витрати 178 грн. 07 коп. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, АБ „Укркомунбанк” звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами у справі укладений договір про охорону об’єкту від 06.10.05 та додаткова угода до цього договору від 07.10.05, за умовами яких „Замовник” (відповідач) доручає, а „Охорона” (позивач) здійснює цілодобово охорону майна, зазначеного в актах опису і арешту майна (та додатків до них) від 03.10.05, 06.10.05, 07.10.05, виданих державним виконавцем ВДВС Рубіжанського МУЮ в Луганській області Ткачук Ю.А., розташованого за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Михайлівка, територія СТОВ ім. Артема.

Відповідно до умов договору відповідач зобов’язався проводити оплату за охорону об’єкту за цим договором із розрахунку 5 грн. 60 коп. (без ПДВ) за 1 годину праці одного співпрацівника позивача, здійснити попередню оплату у розмірі 2 000 грн. (без ПДВ) щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. У випадку несвоєчасної оплати сторонами передбачено нарахування пені.

Згідно з п. 2.4 договору остаточний розрахунок проводиться протягом 3-х банківських днів, на підставі виставленого позивачем рахунку, після підписання сторонами акту виконаних робіт (послуг), який є невід'ємною частиною вказаного договору.

Відповідно до п.4.1 договору приймання під охорону цінностей, що знаходяться на об'єкті і здача „Замовником" (відповідачем) здійснюється після спільної перевірки їх наявності та (цілісності відповідно до актів, зазначених у п. 1.1 договору) з реєстрацією кількісно - якісних показників в акті приймання - передачі об'єкта під охорону. „Охорона" не несе матеріальної та будь - якої іншої відповідальності за збереження матеріальних цінностей, які не прийняті нею в зазначеному порядку і знаходяться всередині або за межами охоронюваного об'єкту .

У пункті 6.1 договору зазначено, що строк дії договору сторонами визначений на один місяць. Якщо за 10 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить письмової вимоги про його припинення, він вважається таким, що продовжений на тих же умовах і на той же строк.

06.10.05 та 07.10.05 між сторонами у справі підписані акти прийому об'єкту під охорону, за якими позивач передав під охорону, а відповідач прийняв об'єкт -майно, яке зазначено у акті опису та арешту майна від 03.10.05, в акті опису та арешту майна від 06.10.05, в акті опису та арешту майна від 07.10.05, виданих державним виконавцем ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції в Луганській області Ткачук Ю.А., розташованого за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Михайлівка, територія СТОВ ім. Артема.

Згідно з п.8 акту опису та арешту майна від 06.10.05 описано і накладено арешт на: „насіння соняшника в кількості 16 тонн, яке знаходиться в складі інв. №103001”. В акті зазначено, що кількість арештованого майна вказана зі слів завідуючого складами СТОВ імені Артема Бездоля Ю.М., яка від підпису в акті опису та арешту відмовилась. На час арешту частина насіння соняшника, яке знаходиться в складі інв. №103001 перебуває в кузові автомобіля „КАМАЗ" д/н 038-62 ХА. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник відповідача у справі Логвиненко О.В.

Як встановлено судом першої інстанції, насіння соняшника при складанні акту опису і арешту майна від 06.10.05 державним виконавцем не зважувалося. Відповідач у справі, приймаючи насіння на відповідальне зберігання, у його кількості шляхом зважування не пересвідчився. При укладенні договору і при передачі об'єкту під охорону дійсна кількість насіння також не була визначена, сторони обмежились лише посиланням на дані за актом опису і арешту майна.

18.05.06 відповідач направив позивачу лист № 32-18/524/716 (а.с. 10 том 1), в якому просив розглянути питання розірвання договору на охорону об'єкту від 06.10.05 з 19.05.06 та зняти охорону з об’єкту з 18.05.06, у зв'язку з відсутністю необхідності здійснення охорони, додавши проект додаткової угоди про розірвання договору охорони об'єкту (а. с. 12 том 1), який позивачем не був підписаний.

19.05.06 сторонами у справі складений акт зняття з охорони та передачі об'єкту (а.с.19 том 1), згідно якого позивач повернув відповідачу майно, що охоронялось, та в якому позивач зазначив, що відсутнє насіння соняшника у кількості 14 тон, а відповідач висловив заперечення, суть якого зводиться до того, що невідомо, яка кількість насіння взагалі передавалась на зберігання .

У той же день, 19.05.06 сторонами підписаний акт № ОУ-0000487 здачі - прийняття робіт (а.с.16 том 1), у якому зазначено, що позивачем були проведені такі роботи (надані такі послуги) згідно договору від 06.10.05 за рахунком № СФ-0000493 від 18.05.06: послуги охорони з 01.05.06 до 19.05.06 (19 днів х 24 години х 4 людини х 5,6 грн.) на суму 10 214 грн. 40 коп., та вказано, що сторони претензій одна до одної не мають. Вказаний акт підписаний та затверджений повноважними представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств позивача та відповідача.

Суд першої інстанції зробив висновок, що саме цей акт від 19.05.06 № ОУ-0000487 згідно з умовами договору є належним доказом виконання позивачем свого обов’язку з охорони об’єкту за заявлений у позові період з 01.05.06 до 19.05.06. В цьому акті повноважні представники сторін зазначили, що сторони претензій одна до одної не мають. Цей акт є підставою для остаточних розрахунків сторін відповідно до п.2.4 договору, за яким відповідач зобов’язаний остаточний розрахунок провести протягом 3-х банківських днів, на підставі виставленого позивачем рахунку, після підписання сторонами акту виконаних робіт (послуг), який є невід'ємною частиною вказаного договору.

Зазначення повноважними представниками сторін у акті від 19.05.06 № ОУ-0000487 того, що позивачем були проведені відповідні роботи згідно договору від 06.10.05 за рахунком № СФ-0000493 від 18.05.06 підтверджує, що на час підписання цього акту вказаний рахунок вже був виставлений, та представник відповідача був безумовно пересвідчений про наявність такого рахунку, виставленого позивачем. При цьому акт від 19.05.06 № ОУ-0000487 був підписаний представником відповідача без будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу.

Судом першої інстанції досліджені судові рішення у справі №  14/413 за позовом АБ „Укркомунбанк” до ПП „Секьюріті бізнес компані” про стягнення збитків у сумі 114 000 грн.

Таким чином, як встановлено місцевим судом, не може бути підставою звільнення відповідача від виконання зобов'язань по оплаті за охорону об’єкта те, що в акті зняття з охорони і передачі об'єкту від 19.05.06 зазначена нестача 14 тон насіння соняшника, оскільки у акті № ОУ-0000487 від 19.05.06 здачі-прийняття робіт, який затверджений керівниками підприємств (сторін за договором), та є відповідно до умов договору підставою для сплати за охорону об’єкта, зазначено, що виконавцем (позивачем) проведені роботи з охорони об’єкта з 01.05.06 по 19.05.06 вартістю 10214 грн. 40 коп. та що сторони претензій одна до одної не мають.

Належних доказів того, що позивач у справі неналежним чином виконував свої обов’язки за договором від 06.10.05, що не забезпечив недоторканості майна, яке охоронялось, відповідач у справі не надав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 25.05.07 відповідач у справі в порушення умов договору (п.2.4) добровільно не здійснив оплату позивачеві за охорону об’єкта за період з 01.05.06 до 19.05.06 у сумі 8214 грн. 40 коп. з урахуванням проведеної 05.05.06 попередньої оплати в сумі 2000 грн.

Відповідно до умов договору позивач нарахував відповідачеві пеню за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов’язання за період з 25.05.06 по 19.06.06 у сумі 2135 грн. 74 коп. із розрахунку 8 тис. 214 грн.40 коп. х 1 % х 26 днів.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості відповідача перед позивачем та факт несвоєчасного виконання відповідачем зобов’язання з оплати заборгованості підтверджені матеріалами справи, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 8214 грн. 40 коп. задоволені. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за період з 25.05.06 по 19.06.06 задоволені частково, у сумі 106 грн. 67 коп., розрахованій за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня.

Скаржник вважає рішення незаконним і необґрунтованим.

В обґрунтування своїх доводів за апеляційною скаргою заявник посилається на те, що задоволення позовних вимог, що ґрунтуються на умовах договору про охорону об’єкта від 06.10.05 суперечить ст. 638 Цивільного кодексу України, оскільки, на думку позивача, договір про охорону об’єкту є неукладеним.

На думку відповідача, передача охорони майна на зберігання не відбулась, оскільки позивач не може виконати належним чином обов’язок повернути відповідачу майно, яке було передано на зберігання. Крім того, оскільки передача та прийняття майна під охорону не відбулись позивач не мав підстав здійснювати обов’язки щодо охорони майна за договором.

Здійснення остаточного розрахунку з позивачем визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати – виставлення позивачем рахунку. Настання цієї події, на думку скаржника, не відбулось, матеріали справи не містять жодного доказу, який підтверджує виставлення позивачем рахунку для оплати послуг з охорони по договору, тому у позивача відсутні підстави для подання позову до відповідача.

Доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією з огляду на наступне.

Предмет договору охорони визначено п. 1.1 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 07.10.05, а. с. 38, т. 1).

Та обставина, що насіння соняшника прийнято під охорону без перевантаження не може бути підставою для визнання договору неукладеним. Згідно акту опису та арешту майна від 06.10.05 описано у тому числі насіння соняшника у кількості 16 тонн.

За актом від 06.10.05 приймання об’єкта під охорону позивачем прийнято майно, зазначене в акті від 06.10.05 – 8 об’єктів, тобто насіння соняшника 16 тонн у тому числі.

Здача – приймання насіння соняшника з порушенням порядку, визначеного п. 4.1 договору охорони, не може вплинути на факт наявності договору, а тягне за собою негативні наслідки для обох сторін при визначенні кількості   соняшника (як це і сталося при розгляді вимог по стягненню вартості соняшника у розгляді справи №14/413).

Матеріалами справи підтверджено, що договір виконувався сторонами, охорона об’єкту здійснювалася, з-під охорони майно відповідачем прийнято за актом від 19.05.07.

Наявність рахунку на оплату вартості послуг охорони № СФ-0000493 від 18.05.06 підтверджується підписом відповідача в акті № ОУ-0000487 від 18.05.06 здачі – прийняття робіт (надання послуг), яким визначено вартість охорони та який підписано відповідачем без зауважень та пропозицій.

Відповідно до ст. 11112  Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи встановлено, що строк виконання зобов’язання замовником по оплаті послуг визначено п. 2.4 договору охорони, досліджено наявність рахунку згідно вказаного пункту договору.

Встановлено правову природу договору як договору охорони, який є спеціальним видом зберігання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Акціонерного банку „Український комунальний банк” задоволенню не підлягає, суд першої інстанції з’ясував всі обставини справи, виконав вказівки, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 28.02.2007 і, приймаючи рішення, не допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Рішення господарського суду Луганської області слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (відповідача у справі).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 99, 101, ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного банку „Український комунальний банк” на рішення господарського суду Луганської області від 25.07.2007 у справі             № 3/331(14/293) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 25.07.2007 у справі        № 3/331(14/293) залишити без змін.

3. На підставі п. 1 абз. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України повернути Акціонерному банку „Український комунальний банк” зайво сплачене за платіжним дорученням  № 54_1 від 08 серпня 2007 року державне мито у сумі               1 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду.

Підставою для повернення зайво сплаченого державного мита є дана постанова, скріплена гербовою печаткою суду, оскільки оригінал платіжного доручень знаходиться в матеріалах справи.

Головуючий суддя                                                  Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                      Л.В. Іноземцева

Суддя                                                                      Р.Є. Якушенко

Надруковано 6 прим.

1.          до справи

2.          позивачу

3.          відповідачу (вул. Шевченко, 18а, м. Луганськ, 91055)

4.          відповідачу (вул. Федоренко, 21, м. Северодонецьк, 93408)

5.          до наряду ЛАГС

6.          ГСЛО