ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.
№ 1/156пд

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:
Грейц К.В. –головуючого,
Бакуліної С.В.,
Глос О.І.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Селидівської ОДПІ

на  постанову
від 12.06.2007

Донецького апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Донецької області  № 1/156пд

за позовом
ПП “Комерційна виробничо - впровадницька компанія “ПерСей”

до
3 особи без самостійних вимог

3 особа з самостійними вимогами
Селидівського МДКСПП “Профдезінфекція”
- Універсальна спеціалізована товарна біржа  “Укрінкомбіржа”
- Селидівська міська рада
Селидівська ОДПІ

про                                                    визнання дійсним договору купівлі –продажу

нерухомого майна

за участю представників:
- позивача                                            Зінченка Б.Б.

- відповідача                                        не з’явився
- 3-х осіб (Селидівська міська рада)  Козирєвої Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.04.2007 у справі №1/156пд (колегія суддів у складі головуючого судді Манжур В.В., суддів Підченко Ю.О., Черноти Л.Ф.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2007 (колегія суддів у складі головуючого судді М’ясищева А.М., суддів І.В.Алєєвої, Н.Л.Величко),  позовні вимоги ПП “Комерційна виробничо-впровадницька компанія “Персей“ до Селидівського міського державного комунального санітарно-профілактичного підприємства “Профдезінфекція“ про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №1 від 12.04.2006, укладеного між ПП “Комерційна виробничо-впровадницька компанія “Персей“ та Селидівською міською радою в особі Селидівського міського комунального санітарно-профілактичного підприємства “Профдезінфекція“ задоволено, визнано дійсним договір №1 від 12.04.2006 купівлі-продажу комунального майна: адміністративного приміщення загальною площею 107 м2 , складського приміщення загальною площею 122,5 м2, розташованих у місті Селидове, Донецької області, вул. Шевченка, 61 та будівлі боксів загальною площею 214,6 м2, розташованої у місті Селидове, Донецької області, вул. Шевченка, 63; відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог, змінених в процесі розгляду справи, третьої особи з самостійними вимогами - Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції (правонаступником якої є Селидівська ОДПІ) про визнання недійсним договору від 02.03.2006 про організацію аукціону з продажу майна комунальної власності, укладеного між Універсальною спеціалізованою товарною біржею “Укрінкомбіржа“ та    Селидівським міським  державним   комунальним санітарно-профілактичним підприємством “Профдезінфекція“, визнання недійсним протоколу аукціону № 12а від 10.04.2006, визнання недійсними результатів аукціону, що відбувся 10.04.2006.

Рішення та постанова у справі мотивовані приписами ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки між сторонами за договором № 1 від 12.04.2006 досягнуто згоди за всіма суттєвими умовами та відбулося повне виконання умов договору, який укладений на підставі протоколу №12а від 10.04.2006 біржового аукціону по продажу майна, суд задовольнив позовні вимоги покупця та визнав дійсним договір купівлі-продажу комунального майна №1 від 12.04.2006.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Селидівська ОДПІ не довела поширення права податкової застави на майно за спірним договором, яке (майно) ще до його продажу на аукціоні належало на праві комунальної власності територіальній громаді м. Селидове в особі Селидівської міської ради, а не Селидівському міському державному комунальному санітарно-профілактичному підприємству “Профдезінфекція”.

Не погодившись з рішенням та постановою у справі в частині задоволення позову, Селидівська ОДПІ в поданій касаційній скарзі просить судові акти у справі скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що до прийняття Конституційним судом України рішення від 24.03.2005 № 1-9/2005 право податкової застави відповідно до приписів пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами“ поширювалось на всі активи боржника  -  Селидівського  міського   державного          комунального санітарно - профілактичного підприємства “Профдезінфекція“, який факт реєстрації податкової застави 25.03.2002 в Державному реєстрі не оскаржував і з заявою про звільнення окремих видів активів з-під податкової  застави (майна, відчуженого за спірним договором) до податкового органу не звертався.

ПП “Комерційна виробничо - впровадницька компанія “ПерСей” та Селидівська міська рада  у відзивах на касаційну скаргу та їх представники в судовому засіданні касаційної інстанції заперечили проти її задоволення, як необґрунтованої, вважаючи постанову у справі такою, що відповідає вимогам чинного матеріального та процесуального права.

Представники скаржника і відповідача своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції не скористались.

Склад колегії суддів, якою згідно ухвали від 13.08.2007 прийнята до провадження касаційна скарга у справі, змінено розпорядженням заступника. Голови  Вищого господарського суду України від 19.09.2007 №02-12.2/259.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

- Приватне підприємство “Комерційна виробничо - впровадницька компанія “Персей”, як переможець аукціону на універсальній спеціалізованій товарній біржі “Укрінкомбіржа” (протокол № 12а від 10.04.2006) придбав нерухоме майно, а саме:  адміністративне приміщення загальною площею  107м2  та складське приміщення загальною площею  122,5м2 , що знаходяться в м.  Селидове, Донецької області, по вул. Шевченка, 61, а також будівлі боксів загальною площею 214,6м2, що знаходяться в м. Селидове, Донецької області, по вул. Шевченка, 63;

- платіжним дорученням № 72 від 12.04.2006 покупець перерахував вартість придбаного майна у сумі 25469 грн. на рахунок продавця - Селидівської міської ради, від імені якої за довіреністю від 31.03.2006 діяло Селидівське міське державне комунальне санітарно-профілактичного підприємство “Профдезінфекція”;

- біржовий аукціон проводився на підставі рішення Селидівської міської ради № 4/49-994 від 24.12.2005 “Про затвердження об'єктів, що підлягають відчуженню шляхом проведення аукціону у 2006 році” з метою реалізації активів, які знаходилися в комунальній власності територіальної громади м. Селидове;

- згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №№ 212283, 212282, 212281 від 23.02.2006 зазначене майно до його продажу належало на праві власності територіальній громаді м. Селидове в особі Селидівської міської ради, а раніше знаходилось у оперативному управлінні Селидівського міського державного комунального санітарно-профілактичного підприємства “Профдезінфекція” та за актом приймання - передачі від 11.01.2006 було передане з його балансу на баланс власника;

- за результатами біржового аукціону на підставі протоколу № 12а від 10.04.2006 між ПП “Комерційна виробничо - впровадницька компанія “Персей” (покупець) та Селидівською міською радою в особі Селидівського міського комунального санітарно-профілактичного підприємства “Профдезінфекція” (продавець) укладено договір № 1 від 12.04.2006 купівлі-продажу комунального майна та складено акт б/н від 12.04.2006 його прийому-передачі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, в зв’язку з чим покупець листом № 15ю/4 від 12.04.2006 звернувся до державного нотаріуса м. Селидове із заявою про посвідчення факту придбання комунального майна за спірним договором, а  листом № 16ю/4 від 12.04.2006 продавця було повідомлено про необхідність явки до державного нотаріуса для підписання договору купівлі-продажу вищевказаного майна, однак, у зв'язку з його неявкою Перша Селидівська державна нотаріальна контора листом № 355 від 20.04.2006 повернула документи, надані покупцем.

Частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що у разі якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, приймаючи до уваги, що сторонами за договором № 1 від 12.04.2006, підписаним і скріпленим їх печатками, досягнуто згоди за всіма суттєвими умовами та відбулося повне виконання умов договору, який укладений на підставі протоколу № 12а від 10.04.2006 біржового аукціону по продажу комунального майна, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог покупця та визнання дійсним договору купівлі-продажу комунального майна № 1 від 12.04.2006.

Заперечуючи дійсність спірного договору, Селидівська ОДПІ заявила зустрічний позов про визнання недійсним договору від 02.03.2006 про організацію аукціону з продажу майна комунальної власності, укладеного між Універсальною спеціалізованою товарною біржею “Укрінкомбіржа“ та    Селидівським МДКСПП “Профдезінфекція“, визнання недійсним протоколу аукціону № 12а від 10.04.2006, визнання недійсними результатів аукціону, що відбувся 10.04.2006, посилаючись на ту обставину, що все майно останнього знаходиться в податковій заставі.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи і встановлено судами попередніх інстанцій, предметом спірного договору були не активи Селидівського  МДКСПП “Профдезінфекція“, а майно комунальної власності територіальної громади м. Селидове в особі Селидівської міської ради, яка у спірному правовідношенні і виступала його продавцем.

Крім того, здійснюючи заходи щодо опису активів Селидівського міського державного комунального санітарно-профілактичного підприємства “Профдезінфекція” вже після прийняття Конституційним судом України рішення від 24.03.2005 № 1-9/2005 про неконституційність положень пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами“ в частині поширення права податкової застави на всі активи платника податків без врахування суми його податкового боргу, Красноарміська ОДПІ (правонаступником якої є Селидівська ОДПІ) в акті опису № 54 від 25.08.2005 зазначила будівлі, що знаходяться за адресою: м. Селидове, вул. Берегова, 125, що свідчить про неможливість їх ототожнення з проданими за спірним договором будівлями по вул. Шевченка, 61, 63.

Отже, слід погодитись з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав поширення податкової застави на майно, відчужене за спірним договором, і, відповідно, відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог Селидівської ОДПІ, адже, будь-яке інше їх законодавчо - правове обґрунтування відсутнє.

З огляду на викладене та враховуючи, що судові акти у справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Селидівської ОДПІ не є предметом  касаційного оскарження, колегія суддів вважає постанову суду апеляційної інстанції такою, що відповідає вимогам чинного матеріального та процесуального законодавства, а мотиви касаційної скарги такими, що не спростовують цього висновку, і не знаходить підстав для її скасування або зміни.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2007  у справі №1/156пд господарського суду Донецької області  залишити без змін.

Касаційну каргу Селидівської ОДПІ залишити без задоволення.

Головуючий                                                         К.В.Грейц

Судді                                                                           С.В.Бакуліна

О.І.Глос