ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.
№ 16/10/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                       Кривди Д.С,

суддів                                             Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:            Фриш Б.М.

від відповідача:        не з’явився

розглянувши  касаційну  скаргу  Командитного товариства “СиМФа“

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р.

у справі № 16/10/07  Господарського суду Миколаївської області

за позовом  Командитного товариства “СиМФа“

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Томіг“

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відкрите акціонерне товариство “Лисичанський желатиновий завод“

про стягнення 4527,05 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Томіг“

до Командитного товариства “СиМФа“

про стягнення 36035,94 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Командитне товариство “СиМФа“ звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Томіг“ про стягнення збитків, спричинених поставкою неякісної продукції в розмірі 1235,00 грн.

01.02.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Томіг“ подало до Господарського суду Миколаївської області зустрічний позов до Командитного товариства “СиМФа“ про стягнення заборгованості у розмірі 232218,00 грн. та пені за прострочення платежу у розмірі 12817,44 грн.

Заявою Командитне товариство “СиМФа“ збільшило позовні вимоги, та просить суд стягнути збитки у розмірі  1811,61 грн.

Заявою від 22.02.2007р. Командитне товариство “СиМФа“ збільшило позовні вимоги, та просить суд стягнути збитки у розмірі  6338,66 грн.

Заявою від 03.03.2007р. Командитне товариство “СиМФа“ уточнило позовні вимоги, та просить суд стягнути збитки у розмірі  4527,05 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2007р. (суддя В.Д.Фролов), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р. (судді: В.В.Бєляновський, М.А.Мирошниченко, В.В.Шевченко), у задоволені первісних позовних вимог Командитному товариству “СиМФа“ відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Командитного товариства “СиМФа“ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Томіг“ 23218,50грн. основного боргу, 500,00грн. пені, 237,18 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 12317,44 грн. відмовлено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Командитне товариство “СиМФа“ подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати  рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2007р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов та стягнути з відповідача збитки у розмірі 4527,05грн., зустрічний позов задовольнити частково: стягнути з Командитного товариства “СиМФа“ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Томіг“ 10861,75грн. суму основного боргу, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Свою вимогу Командитне товариство “СиМФа“  мотивує тим, що  господарським судом першої та  апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального  права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Командитного товариства “СиМФа“  не  підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено:

01.02.2006р. між Командитним товариством “СиМФа“ та Відкритим акціонерним товариством “Лисичанський желатиновий завод“ укладено договір № 13/06С/208 купівлі-продажу сировини, за яким Командитне товариство “СиМФа“ зобов’язалося продати білкові відходи із шкір ВРХ для виробництва харчового желатину.

03.02.2006р. між Командитним товариство  “СиМФа“ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Томіг було укладено договір поставки № 10/0, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю “Томіг”  зобов’язалося передати Командитному товариству “СиМФа“ товар –обрізь голинного спілку, а Командитне товариство “СиМФа“ зобов’язалося прийняти даний товар та сплати його вартість.

Згідно ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, за договором поставки постачальник зобов’язується передати, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити поставлений товар.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. Отже, приписами даної правової норми встановлено, що постачальник повинен засвідчити якість товару належним товаросупровідним документом.

Господарським судом встановлено, що на підставі довіреності № 408590 від 06.07.2006р. за накладною № 84 від 07.07.2006р. та товаротранспортною накладною № ААБ0012588 Товариство з обмеженою відповідальністю “Томіг” передало Командитному товариству “СиМФа“ 20190кг. товару на суму 23218,50грн. з сертифікатом якості та вереринарним свідоцтвом від 07.07.2006р.

Згідно ч. 1 ст.  679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Господарським судом встановлено, що приймання товару оформлено актом приймання-передачі продукції № 11 від 07.07.2006р., в якому зазначено, що сторони претензій щодо якості товару - обрізь голинного спілку не мають. За таких обставин, господарський суд дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні первісного позову.

Щодо зустрічного позову.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки позивачем вартість одержаного товару сплачено не було, то господарський суд попередніх інстанцій дійшов правомірного висновку щодо стягнення боргу та передбачених договором санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Оскільки місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом норми матеріального та процесуального права порушено не було, то підстави для скасування даних судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Командитного товариства “СиМФа“  залишити без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р. у справі № 16/10/07   –без змін.

Головуючий - суддя                                                     Кривда Д.С.

судді                                                                              Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.