ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2007 р.
Справа  № 27/187-07-7127

За позовом
відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

До відповідача
державного підприємства Одеської залізниці

Про стягнення 3829,92 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:
Крманов В.В., довіреність № 09/06 від 05.01.2007 року;

Від відповідача:
Кіташевський Д.А., довіреність № 429 від 13.11.2006 року;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Одеської залізниці –3829,92 грн.

У судовому засіданні від 29.10.2007 року Позивач надав до господарського суду Одеської області заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Відповідача збитки в розмірі 3090,60 грн.

У судовому засіданні від 29.10.2007 року Відповідач надав до господарського суду Одеської області відзив на позов, в якому із посиланням на комерційний акт та ст. 111 Статуту залізниць України, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників відповідача та відповідача, суд, встановив.

Між Позивачем і Відповідачем було укладено угоду від 29.12.2006 року на перевезення вантажу в напіввагоні № 56737737 на адресу третьої особи –Ізмаїльського  Морського Торгівельного Порту за дорученням ТОВ „Норд Транс”, експорт до Сербії і Чорногорії, якою у відповідності зі ст. 6 Статуту залізниць України є залізнична накладна № 49046658.

Відповідно до залізничної накладної № 49046658 Позивачем було відвантажено 13 пачок сталі тонколистової холодноканатної загальною масою 61,080 тн., які закріплено і розміщено, згідно затверджених схем, правильно.

Ціна однієї тонни прокату чорних металів, відповідно до специфікації № 126 SF до контракту № 12 ЕХР/001-06 від 03.05.2006 року та розрахунку суми позову складає 480 доларів США, що еквівалентно 2424 грн.

Під час комісійного вивантаження та перевірки напіввагону № 56737737 на станції призначення виявлена нестача вантажу в обсязі –1,58 тн.

Нестача вантажу підтверджується:

- комерційним актом БК 039108*/01/12 від 03.01.2007 року, за яким «...вага вантажу виявилася менше вказаного в перевізних документах на 1580 кг сталі. Навантаження у вагоні в два яруси, в 1-му ярусі покладено 12 пачок, в 2-му ярусі - одна пачка, всього 13 пачок, згідно перевізного документа вірно. З них дві пачки ушкоджені, розірвані окантовочні стрічки, пачки маркіровані вапном , маркування не порушено. По ст. Долинська пачки ув’язані по дві поперечні ув’язки на кожні із дроту діаметром 6 мм в одну нить, доступ до вантажу усунутий. При замірі пачок виявилося: пачка, покладена ліворуч по ходу потягу у 2-й торцевій двері, висота 270 мм, пачка покладено праворуч по ходу потягу 1-й торцевій двері, висота 270 мм. Пачка не зважувалася через відсутність товарних вагів по ст. Долинська. Маркувальні ярлики на всіх пачках у вагоні відповідають сертифікату якості № 19003 вантажовідправника. З моменту прибуття і до відправлення вагон знаходився під безперервною охороною...»

- Актами загальної форми № 313 від 30.12.2006 року, № 6646 від 30.12.2006 року та № 6647 від 30.12.2006 року.

Відповідно до п. 12 „Правил видачі вантажу” затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та зареєстрованих в  Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 862/5083, з подальшими змінами та доповненнями, - на станції призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі прибуття вантажу  з  ознаками  недостачі,  псування  або пошкодження. У зазначених випадках тарні  й  штучні  вантажі, а саме таким є вантаж позивача, видаються  з перевіркою  кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, - залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а  якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми,  на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У судовому засіданні від 29.10.2007 року Позивач надав до господарського суду Одеської області заяву про уточнення позовних вимог, в якій з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, просить суд стягнути з Відповідача збитки в розмірі 3090,60 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України лише позивачу надано право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, саме суму в розмірі - 3090,60 грн. господарський суд Одеської області вважає такою, що є предметом позову за цією справою.

Відповідачем уточнений розрахунок суми граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення не заперечувався.

Згідно зі ст. 908 ЦК України, - умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Одеською залізницею відсутність вини у нестачі вантажу позивача при перевезенні не доведено.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення –3090,60 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця»(65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19),  , р/р № 1 у Одеській філії АБ «Експорт-Банк»м. Одеса, МФО 328801 на користь відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»(87504, м. Маріуполь, вул. Левченко,1), ,  р/р 0044 в філії «Іллічівське Головне відділення ПІБ»м. Маріуполь,  МФО 334442 –3090,60 грн. основного боргу, 102 грн. держмита  та 118 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.