ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02"
жовтня 2007 р.
Справа № 55/251-07

вх. № 8396/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства фірми
"Екотехніка-М", м. Київ

до  Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 7608,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство фірма "Екотехніка-М", м. Київ,
звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою про
стягнення  з Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1, м. Харків, 7396,51 грн. суми боргу та судових витрат,  мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в
порушення умов договору купівлі- продажу б/н від 14.04.06 р.  не виконав свої зобов"язання щодо оплати
товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 липня 2007
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 30 липня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 30 липня 2007 року
представника  відповідача , враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день. Ухвалою господарського суду Харківської області
від 30 липня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 14 серпня 2007 р. та
зобов"язано позивача надати до суду :- документи, що підтверджують те, що
поставка товару за накладними, доданими до позовної заяви, здійснювалась саме
на виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі- продажу б/н від
14.04.06 р.; - рахунки, які вказано у накладних, доданих до позовної заяви; -
письмові пояснення та документи, що підтверджують повноваження особи на  отримання товару , підпис якої значиться на
накладних з боку відповідача;  -оригінали
накладних для огляду у призначене судове засідання, копії яких додано до
позовної заяви;

Ухвалою заступника голови господарського суду від 14 серпня 2007
р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК
України до 05 жовтня 2007 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 серпня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 02 жовтня 2007 р. та зобов"язано
позивача надати до суду :- документи, що підтверджують те, що поставка товару
за накладними, доданими до позовної заяви, здійснювалась саме на виконання умов
укладеного між сторонами договору купівлі- продажу б/н від 14.04.06 р.; -
рахунки, які вказано у накладних, доданих до позовної заяви; - письмові
пояснення та документи, що підтверджують повноваження особи на  отримання товару , підпис якої значиться на
накладних з боку відповідача;  -оригінали
накладних для огляду у призначене судове засідання, копії яких додано до
позовної заяви;

Представники сторін у призначене судове засідання не з'явились,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надали , про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

14 квітня 2006 р.  Дочірнім
підприємством фірмою "Екотехніка-М", м. Київ,(далі позивач)  та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1, м.
Харків (далі відповідач) було укладено договір купівлі- продажу б/н, у відповідності
до умов якого позивач зобов"язався передати товар у власність, а
відповідач, в свою чергу, прийняти та оплати його. Пунктом 1.2 договору
передбачено, що сума договору є загальна вартість товару, переданого по
накладним. Відповідно до п. 2.2 договору, відповідач повинен здійнити оплатити
його не пізніше 7 днів з моменту отримання товару.

Як вказує позивач у позовній заяві,  на виконання умов вказаного договору був
поставлений відповідачу товар на суму 7608,37 грн, що підтверджується на думку
позивача  копіями видаткових накладних:
№  №3X00003502 від 20.03.2007; №
3X00004103 від 30.03.2007; № 3X00003867 від 27.03.2007; № 3X00001663 від
09.02.2007; №3X00001285 від 02.02.2007; № 3X00000439 від 12.01.2007; № 3X012610
від 18.12.2006; № 3X013202 від 29.12.2006; № 3X012898 від 22.12.2006; №
3X012196 від 08.12.2006; №3X011901 від 04.12.2006; №3X011823 від 01.12.2006;
№3X011560 від 27.11.2006; №3X011537 від 27.11.2006; №3X011197 від 17.11.2006;
№3X010949 від 13.11.2006; №3X010951 від 13.11.2006; № 3X010244 від 27.10.2006;
№ 3X009692 від 09.10.2006; № 3X009334 від 06.10.2006.

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач товар отримав,
претензії від нього по поставкам не надходили, проте неналежним чином виконав
свої зобов"язання щодо його оплати, внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем у сумі 7608,37 грн..

Судом встановлено, в графі підстава поставки у вищезазначених
накладних відсутнє посилання на вказаний договір, так само позивачем і іншими
документами не доведено того факту, що поставка здійснена у межах зазначеного
договору.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто
із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст.ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є
погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в
письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо він підписаний сторонами.

Згідно з положенням ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими, оскільки
позивачем до матеріалів справи не додані докази пред'явлення у встановленому
порядку вимоги про оплату, а у наданих до матеріалів справи накладних строк
оплати не встановлений.

Отримувачем товару за вказаними накладними по твердженню
позивача  є фізична особа- підприємець
ОСОБА_1.

Суд зазначає про те, що в даному випадку фізична особа-
підприємець повинен був отримувати товар або особисто або видати іншій особі
довіреність на отримання товару, проте в матеріалах справи відсутні документи,
які підтверджують повноваження осіб, які отримували товар з боку відповідача,
хоча неодноразово судом було зобов"язано позивача надати вказані
документи, проте позивач їх на вимогу суду
не надав та в судовому засіданні 30 липня 2007 року вказував на те, що
він їх не має. Як факт отримання товару позивач вказує на підписи у видаткових
накладних, проте у накладних значаться різні підписи невідомих осіб,
повноваження яких на отримання товару з боку відповідача відсутні.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов"язок
доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того,
хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі
яких пред"явлено позов, а також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги з зазначенням
доказів. До обставин, на яких позивач обгрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це
сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи.
У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога про  стягнення з
відповідача 7608,37 грн. боргу є необгрунтованою, такою , що не
підтверджена належними доказами, тому
суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог .

Суд звертає увагу на те, що з позовною заявою до господарського
суду позивач звернувся у липня 2007 року, як вже було вищевказано Ухвалою
заступника голови господарського суду від 14 серпня 2007 р. було продожено
строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України до 05 жовтня
2007 р.,  отже у позивача було достатньо
часу для надання документів в обгрунтування заявлених позовних вимог,проте
позивачем не надано до суду належних доказів, що підтверджують отримання товару
відповідачем, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст.44,49 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати
покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 202, 205,237, 238, 526,
530 Цивільного Кодексу України,  ст.124,
129 Конституції  України, ст.ст. 32, 33,
43, 44, 49,54 ст.ст.82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст підписаний 03 жовтня 2007 р.

Суддя
Гребенюк Н.В.