ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.08.07 р.                                                                               Справа № 4/271пн

13.08.2007року оголошувалась перерва на 11-30годин 14.08.07р.на на 11-30годин 17.08.07р. на підставі ст.77 ГПК України, про що повідомлені представники сторін у судовому засіданні.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді С.Ю.Гринько

при секретарі –  Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за матеріалами позовної заяви:

за позовом –                   Закритого акціонерного товариства  “Донецьксталь” – металургійний завод”

м.Донецьк

до відповідача -            Відкритого акціонерного товариства “Донецьколенерго” м.Донецьк

про спонукання відповідача до підписання акту приймання-передачі продукції

за участю представників сторін : від позивача –   Гусаченко І.А.- довіреність № 17/17-1975юр,

від відповідача – Антонов Є.Ю. – доручення № 176-07,

Представники сторін не надили клопотання про забезпечення технічним фіксуванням судового процесу, але відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

В с т а н о в л е н о:

Позивач просить спонукати відповідача до підписання акту приймання продукції, яку він одержав за договором на поставку вугільної продукції в залізничних вагонах.

В підтвердження позову він посилається на укладений договір № 10839дс від 19.05.2006року, за яким відповідач одержав вугільну продукцію від ВАТ “Вугільна компанія “Шахта Красноармейская Западня №1”, не сплатив її та не складає акт приймання, як цього вимагає договір.

Відповідач заперечив проти позову, не підписує акт приймання вантажу у зв’язку з тим, що при прийманні вантажу встановлена недостача, яку він вимагав позивача врахувати при складанні акту. Позивачу заявлена претензія на суму недостачі ваги, яку не визнав позивач за тим, що складений акт не юридичною особою і не надані документи, які свідчать про факт недостачі.

Дослідивши надані сторонами документи та зібрані судом, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються вимог и і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, судом встановлено наступне:

Відповідно до умов статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними для даного договору є умови, визнанні  за законом чи необхідні для даного виду правовідносин, зокрема ст.264 ГК України,  тобто предмет, ціна та строк дії договору.

19.05.2006р. між сторонами підписаний договір № 10839дс від 19.05.2006року на поставку вугільної продукції залізничним транспортом, який відповідає особливості господарсько-торгової діяльності відповідно до статті 265 Господарського кодексу України - договору поставки, в якому сторонами передбачено, що постачальник (далі - Позивач)  згідно специфікацією зобов’язався поставляти залізничним транспортом у відкритих люкових на піввагонах Миронівської теплової електричної станції ВАТ “Донецькобленерго”(далі - Відповідач) вугільну продукцію у відповідності з специфікацією.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується правил, пов’язаних з залізничним перевезенням вантажу  і порядку передачі та прийомки вантажу, який прибув залізницею.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що продукція, яка поступила відповідачу вважається поставленою тільки за наявності відмітки в залізничній накладній “власність ВАТ “Донецькобленерго СЕ Миронівська ТЕС” і пунктом 2.4 передбачений обов’язок позивача надати відповідачу рахунок-фактуру, податкову накладну, оригінал свідоцтво якості.

У відповідності з ст. 265 Господарського кодексу України (діл – ГК України) за договором поставки постачальник зобов’язується передати у певні строки або строк покупцеві у власність або оперативне управління певні товари, а покупець зобов’язується прийняти товари і оплатити його вартість за встановленою договором ціною.

2

Позивач не виставив відповідачу рахунок–фактуру для оплати вартості продукції, яка надійшла по залізничним накладним №№ 52693845,52693731,5269867 в кількості 687,9тн на суму 27546,26грн.

Продукція, яка надійшла від позивача по залізничним накладним відповідачем одержана але не сплачена і цей факт підтверджує відповідач і товаротранспортні документи.

Чинне законодавство не передбачає будь-яких обмежень відповідальності сторін за договором поставки. Отже у випадках невиконання або неналежного виконання умов договору кожна із сторін має право вимагати від свого контрагента, який не виконав або неналежним чином виконав зобов’язання, сплати неустойку і відшкодування завданих цим збитків.

В разі невиконання відповідачем вимоги позивача щодо сплати відвантаженої ним продукції (пред’явленої до оплати рахунку), у позивача тільки після цього виникне право на звернення до суду за стягненням вартості відвантаженого ним відповідачу товару.

Так саме і у відповідача виникне право на пред’явлення своїх претензій (залізниці, чи/або продавцю чи/або вантажовідправнику) відносно стягнення вартості  недостачі вантажу, який надійшов від позивача, тільки після факту  сплати рахунку, виставленого позивачем за відвантажену продукцію по залізничних накладних.

Посилання позивача на рішення Господарського суду Донецької області від 21.05.2007р. по справі № 20/39, не може бути прийняте судом, оскільки  позивач в позові по цій справі вимагав стягнення вартості відвантаженого вугілля, при цьому не виставивши рахунок для сплати одержувачу вантажу.

Суд не приймає і заперечення відповідача щодо несплати ним одержаного майна за тим, що ним виявлена недостача продукції при вивантажені вагонів, так як він має право на звернення до позивача з претензією та позовом про стягнення вартості недостачі вантажу тільки після повної сплати вантажу, кількість якої вказана в залізничних накладних, оскільки інше не передбачено договором та за умови встановлених правил пред’явлення претензій та позовів, які випливають з перевезень вантажів залізничним транспортом і відповідності з Статутом залізниць України та Інструкціями “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та якістю” (П-6, П-7).

Так як моментом виконання грошового зобов’язання є дата списання коштів з рахунку платника, тобто позивач повинен виставити для сплати відповідачу рахунок, а відповідач його сплатити, після чого відповідач  має право на звернення за стягнення недостачі.

Стаття 526 ЦК України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом. Тобто сторони при укладанні договору поставки повинні керуватися разом з договором, Господарським та Цивільним кодексами ще і названими Інструкціями П-6, П-7 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за кількістю та якістю”, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965року.

За матеріалами справи вбачається, що позивач поставив відповідачу за укладеним договором №10839дс від 19.05.2006р. вугільну продукцію по залізничним накладним: №52693845, №52693731, №5269867, але не виставив відповідачу рахунок для оплати, тому суд вважає його вимогу щодо спонукання відповідача до підписання акту приймання-передачі продукції незаконною.

Позивач, звертаючись з позовом, відповідно до ст.33 ГПК України зобов’язаний був довести обставини, з яких виникає право вимоги до відповідача, але, приймаючи до уваги, що позов не доведений, господарський суд відмовляє у позові, а судові витрати повкладає на позивача.

На підставі ст.ст.526,530,536,546,549,625, 627-629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в :

Відмовити у позові Закритого акціонерного товариства  “Донецьксталь” – металургійний завод” м.Донецьк про спонукання Відкритого акціонерного товариства “Донецьколенерго” м.Донецьк до підписання акту приймання-передачі продукції.

Суддя

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Апеляційного господарського суду Донецької області через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошено 17.08.2005року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

2-позивачу

3-відповідачу