ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-12/088
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"03" вересня 2007 р.  12:25                                                                                          м. Севастополь

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Акар” (99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 1)

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Кулакова, 37)

Головного Управління державного казначейства України в м. Севастополі (99014, м. Севастополь, вул. Гер. Сталінграда, 64),

про стягнення з Держаного бюджету України бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ в розмірі 1 601 298 грн., пені за прострочення відшкодування бюджетної заборгованості в сумі 64645,68 грн.,

за участю прокурора міста Севастополя,

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Єрмолаєвої О.Ю.,

Представники сторін

позивача  – Лимаренко С.А., довіреність б/н від 08.06.2007, представник;

відповідача –Істягіна Н.М., довіреність №10-004/255 від 21.05.2007, начальник юридичного відділу;

Саламатова М.О., довіреність №14-32/2294 від 28.04.2007, головний спеціаліст-юрисконсульт;

третій особи –Рузаєва О.С., довіреність №10-032/372 від 14.11.2006, начальник юридичного відділу;

прокурор –Шаблін Є.І., посвідчення №490 від 21.03.2006;

Суть спору:

Позивач звернувся в порядку статей 104, 107 Кодексу адміністративного судочинства України до господарського суду з позовної заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя, Головного управління Державного казначейства України в м. Севастополі про стягнення з Держаного бюджету України бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ в розмірі 1 601 298 грн., пені за прострочення відшкодування бюджетної заборгованості в сумі 64645,68 грн., посилаючись на те, що ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя не виконала своїх  зобов’язань відповідно з вимогами статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: не відшкодувало позивачу з бюджету зайво сплачену суму податку на додану вартість.

У зв’язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.03.2007 відкрито провадження у адміністративної справі № 20-12/088, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 21.03.2007 закінчено підготовче провадження і призначена адміністративна справа № 20-12/088 до судового розгляду.

У процесі судового розгляду справи для участі у справі вступив прокурор міста Севастополя з боку ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя (вх. №19288 від 06.06.2007).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення (вх. №16939 від 21.05.2007),  основні з них складаються у тому, що факт надходження до бюджету ПДВ, заявленого до відшкодування позивачем, результатами зустрічних перевірок постачальників не підтверджена.

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні учасника процесу роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав учасників процесу,  суд,

в с т а н о в и в :

Товариством з обмеженою відповідальністю „Акар” (надалі ТОВ „Акар”) надані до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя податкові декларації з податку на додану вартість із заявленими сумами бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок: декларація за травень 2006 року від 20.06.2006 №30682 на суму бюджетного відшкодування 242832 грн.; декларація за червень 2006 року від 20.07.2006 №42629 на суму бюджетного відшкодування 497914 грн.; декларація за липень 2006 року від 21.08.2006 №51815 на суму бюджетного відшкодування 647434 грн.; декларація за серпень 2006 року від 20.09.2006 №54842 на суму бюджетного відшкодування 265663 грн.; декларація за вересень 2006 року від 20.10.2006 №66353 на суму бюджетного відшкодування 89626 грн.; декларація за листопад 2006 року від 20.12.2006 №81607 на суму бюджетного відшкодування 152103 грн.; декларація за грудень 2006 року від 19.01.2007 №92687 на суму бюджетного відшкодування 99737 грн., а всього на суму 1 995 309 грн. (том 1, а.с. 12-63).

Відповідачами було зроблено бюджетне відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок позивачу лише  в сумі 394011 грн., позивач вважає, що залишок бюджетної заборгованості складає 1601298 грн. та просить стягнути зазначену суму з Державного бюджету України.

Згідно підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” протягом  30  днів,  наступних   за   днем   отримання податкової  декларації,  податковий  орган проводить документальну невиїзну  перевірку  (камеральну)  заявлених  у  ній   даних.   Податковий  орган  зобов'язаний  у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя (надалі Інспекція) проведені виїзні позапланові документальні перевірки  ТОВ „Акар” з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2006 року - акт перевірки №63/23-5/19448418/14884/10 від 10.07.2006; за червень 2006 року - акт перевірки №72/23-5/19448418/16133/10 від 10.08.2006; за липень 2006 року - акт перевірки №84/23-5/19448418/17268/10 від 12.09.2006; за серпень 2006 року - акт перевірки №95/23-5/19448418/19063/10 від 11.10.2006; за вересень, жовтень 2006 року - акт перевірки №121/23-5/19448418/21597/10 від 07.12.2006; за листопад 2006 року - акт перевірки №8/23-5/19448418/562/10 від 22.01.2007; за грудень 2006 року - акт перевірки №16/23-5/19448418/3216/10 від 10.02.2007 (том 1 а.с. 64-175).

У ході перевірок  порушень встановлено не було, суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявлені ТОВ “Акар” згідно зазначених декларацій, підтверджені без урахування направлених запитів на проведення зустрічних документальних перевірок постачальників ТОВ “Акар” по ланцюгу до постачальника (виробника) або імпортера товару, відповіді на які не отримано.

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або поверненню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з якою-небудь поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, і сумою податкового кредиту звітного періоду».

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість”  податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена відповідно до даного Закону.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником  податку, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням  товарів.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” вважається або дата списання засобів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів; або дата отримання податкової накладної, яка підтверджує факт придбання платником податку товарів.

Згідно підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх одержувача, і є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів, не підтверджені податковими накладними.

Аналіз зазначених норм Закону України “Про податок на додану вартість” приводить до висновку про те, що в підпункті 7.7.1 йдеться про суму податкового кредиту, розраховану за правилами підпунктів 7.4.1, 7.4.5, 7.5.1, - тобто як про сплачене, так і про нарахований ПДВ.

Висновок Інспекції про не підтвердження податкового кредиту ТОВ “Акар” по мотивах того, що в ході зустрічних документальних перевірок інформація про постачальників –виробниках не отримана і встановлення факту надходження ПДВ до бюджету України неможливе, не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам податкового законодавства.

В ході перевірки встановлено, що основними постачальниками ТОВ “Акар” є: ТОВ “Цепелина” (договір №77 від 26.04.2006), ТОВ “Євростандарт” (угода №1940 від 15.11.2005), ПП “Фрам” (договір підряду №2035 від 26.05.2006), ТОВ “Ноквес плюс” (договір №5 від 19.10.2006). Вказані договори, на підставі яких ТОВ “Акар” контрагентами були виписані податкові накладні, не були визнані недійсними у встановленому чинним законодавством порядку.

В судовому засіданні встановлено, що кошти за договорами разом з податком на додану вартість позивачем було перераховано.

Закон України «Про податок на додану вартість»не містить вимогу обов'язкової наявності податкової накладної у продавця продукції для підтвердження податкового кредиту покупця.

Згідно підпункту 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. Які або інші підстави для отримання відшкодування  зазначеним Законом не передбачені.

З аналізу норм підпунктів 7.4.1, 7.4.5, 7.5.1, 7.7.1 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку із зайвою сплатою (нарахуванням) податку і не залежна від сплати даного податку до бюджету постачальником.

Таким чином, ТОВ «Акар»правомірно, відповідно до чинного податкового законодавства, включило до складу податкового кредиту за травень 2006 року-вересень 2006 року, листопад 2006 року-грудень 2006 року суму бюджетного відшкодування з ПДВ  в розмірі 1601298 грн. на підставі податкових накладних, виданих  постачальниками товару .

В ході судового розгляду з’ясовано, що Інспекцією зроблено бюджетне відшкодування з ПДВ за грудень 2006 року в сумі 7543 грн., а від так, сума бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ складає 1 593 755 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачів пені за прострочку відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 64645,68 грн., з посилкою позивача на підпункт 16.4.1 статті 16 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 16.4.1 статті 16 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” пеня   нараховується   на   суму   податкового  боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх  наявності)  із  розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового  боргу  або  на  день його  (його  частини) погашення,  залежно від того,  яка з величин таких ставок є більшою,  за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно пунктів 1.2, 1.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання;  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Право на стягнення пені за прострочку отримання суми бюджетного відшкодування була передбачена підпунктом 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” в редакції від 23.06.2005 Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про держаний бюджет України на 2005 рік та деякі інші Закони України” підпункт 7.7.8 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” викладений у новій редакції, згідно якої право на нарахування пені на суму бюджетної заборгованості не передбачено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги  підлягають задоволенню частково в сумі  1 593 755 грн.

Відповідно до статей 94, 98 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому в сумі 1 626,34 грн.

Керуючись ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст. 1, 16 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

П о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Акар” (99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 1, ідентифікаційний код 19448418) заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1 593 755,00 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0007 в УДК у м. Севастополі, одержувач Держбюджет, Ленінський район 22090200, МФО 824509, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Акар” (99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 1, ідентифікаційний код 19448418)                 1626,34 грн. –судовий збір.

4.          В часті позовних вимог про стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 7543,00 грн. та пені в розмірі 64645,68 грн. –відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                                           І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

10.09.2007.