ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

03.04.2007
Справа №2-15/2995-2007

За позовом Прокурора Ленінського району АР Крим (98200, АР Крим, смт. Леніне, вул. Геологічна, 17) в інтересах держави в особі Комунального підприємства „Щолкіно-Азов” (98213, АР Крим, Ленінський район, м. Щолкіно, гурт. № 3, а/ск. 27)

До відповідача Закритого акціонерного товариства „Східно-Кримська енергетична компанія” (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6; 98213, АР Крим, Ленінський район, м. Щолкіно, а/ск. 1)

Про стягнення 46947,92грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача  - Тамковіч Я.О., юрисконсульт, довіреність № 1074 від 26.12.06 р., у справі

Від відповідача – Міха дюк М.В., довіреність № 03/1429 від 20.10.06 р., у справі

Прокурор – Куінджи М.О. посвідчення № 05380

Обставини справи: Прокурор Ленінського району АР Крим в інтересах держави в особі  Комунального підприємства „Щолкіно-Азов”  звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Закритого акціонерного товариства „Східно-Кримська енергетична компанія”   про стягнення 46947,92 грн.

Позовні вимоги прокурор підтримав.

Представник  Комунального підприємства „Щолкіно-Азов” в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України зменшив позовні вимоги на суму 5 868, 49 грн., та просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 41079, 43 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов заперечує та просить у задоволені позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши прокурора, пояснення представника позивача,  відповідача суд –

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2007 року   Прокурор Ленінського району АР Крим в інтересах держави в особі  Комунального підприємства „Щолкіно-Азов”  звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Закритого акціонерного товариства „Східно-Кримська енергетична компанія”   про стягнення 46947,92 грн.

Позовні вимоги прокурор підтримав,  мотивуючи  тим, що 17 лютого 2006 року між Комунальним підприємством „Щолкіно-Азов” (позивач) та  Закритим акціонерним товариством „Східно-Кримська енергетична компанія”   (відповідач) укладено договір з протоколом розбіжностей від 17.02.06 р. на технічне обслуговування внутрішньо домових систем електропостачання житлового фонду м. Щолкіно  № 21. (а.с. 15)

Згідно умов договору замовник (відповідач) поручає, а виконавець (позивач) приймає на себе зобов’язання по передачі електричної енергії  по внутрішньо домовим  електричним мережам від границь розділу між ними до електролічильника споживача, а також виконує комплекс робіт по технічному обслуговуванню  внутрішньо домових електричних мереж та електрообладнання відповідно додатку  № 1,2  договору.

Замовник (відповідач) зобов’язався здійснювати оплату протягом 5 днів з дня пред’явлення рахунку і Акту виконаного технічного обслуговування  внутрішньо домових електричних мереж.

На виконання умов договору позивач виконав зобов’язання згідно Актів виконаного технічного обслуговування  внутрішньо домових електричних мереж (а.с. 21,26,31,36,41,46,51,55) та надав відповідачеві  рахунки № 4  від 19.04.06 р. на суму 5868,49 грн., № 7 від 31.05.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 291  за червень 2006 року на суму 5 868, 49 грн., № 381 від 15.07.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 382 від 31.08.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 383 від 30.09.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 420 від 31.10.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 7 від 31.05.06 р. на суму 5 868, 49 грн., № 421 від 30.11.06 р. на суму 5 868, 49 грн. (а.с. 22,27,32,37,4247,52,56)

Однак, відповідачем в порушення вимог договору оплату  не провів, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 46947,92 грн.

Пунктом 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до статті 36 Закону України “Про прокуратуру”    підставою представництва в суді держави є наявність порушення або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок противоправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними і державою.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (часті 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Конституційний суд України в рішенні від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 (далі рішення)  визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається  позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій  чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняття “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в частині 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В пункті 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, прокурор може бути представником у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади.

Заявляючи позов про стягнення 46947,92 грн. заборгованості за договором № 21 від 17.02.06 р. з протоколом розбіжностей від 17.02.06 р. на технічне обслуговування внутрішньо домових систем електропостачання житлового фонду м. Щолкіно, укладеного між Комунальним підприємством „Щолкіно-Азов”  та  Закритим акціонерним товариством „Східно-Кримська енергетична компанія” не обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

При цьому треба зазначити, що згідно СТАТУТУ (а.с. 11) Комунальне підприємство „Щолкіно-Азов”   є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові   рахунки в установах банків.

Підприємство має право укладати угоди, здобувати майнові й особисті немайнові права, нести зобов’язання,  бути позивачем і відповідачем у суді.

Підприємство управління господарською діяльністю здійснює через свої органи та посадові особи (стаття 122 Господарського кодексу України) і не є  органом державної влади чи органом  місцевого самоврядування.

Таким чином, прокурор Ленінського району АР Крим  пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності, що суперечить змісту статей 20, 36  Закону України “Про прокуратуру”.

Комунальне підприємство „Щолкіно-Азов”   є самостійним господарюючим суб’єктом,  що  до  договору   № 21 від 17.02.06 р. з протоколом розбіжностей від 17.02.06 р. на технічне обслуговування внутрішньо домових систем електропостачання житлового фонду м. Щолкіно.

З договору не впливає інтереси держави, що обумовили би подання прокурором  Ленінського району АР Крим    дійсного позову.

Комунальне підприємство „Щолкіно-Азов”  не позбавлене права звернутися до господарського суду АР Крим з позовом у порядку, встановленому Господарським  процесуальним кодексом України.

Керуючись пунктом 1 статті 81, 86   Господарського процесуального кодексу України, суд  -

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.