ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/316
09.08.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Армпромсервіс»

до
Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

про
стягнення 46 188,55 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Ракітіна Л.Д. (довіреність від 23.07.2007 № 094);

від відповідача –
Єфремов В.В. (довіреність від 07.08.2007 № 21381110).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Армпромсервіс»(далі –Товариство) звернулося до господарського суду з позовом до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»(далі –Залізниця) про стягнення 41 878,94 грн. заборгованості за поставлений товар за договором поставки № ПЗ/НХ-061435/НЮ від 14.09.2006 (далі –Договір) та Додатковою угодою № ПЗ/НХ-061435/НЮ-Д-1 від 14.09.2006 про зміну і доповнення вказаного Договору (далі –Угода), укладених між Товариством та Залізницею, пені у сумі 3 266,07 грн., 3% річних у сумі 499,11 грн., інфляційних втрат у сумі 544,43 грн.

У судовому засіданні 09.08.2007 Товариство уточнило позовні вимоги та просило суд стягнути з Залізниці суму основного боргу, а також пеню нараховану станом на 25.06.2007, інфляційні втрати за період з лютого до травня 2007 року та 3% річних за період 10.02.2007 до 25.06.2007 в межах ціни позову.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судовому засіданні своїх заперечень проти позову також не висунув.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2006 між Товариством та Залізницею укладено Договір, відповідно до якого Товариство (Постачальник) зобов'язалося поставити та передати у власність Залізниці (Замовник) певний Товар відповідно до Специфікації (Додаток № 1), а Замовник зобов’язався прийняти і оплатити Товар на умовах даного Договору (пункт 1.1).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату поставленого Товару протягом 10 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання Товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акта прийому-передачі Товару.

Відповідно до пункту 11.2 Договору у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

05.06.2006 між Товариством та Залізницею укладено Специфікацію до Договору на суму 176 330,88 грн.

14.09.2006 між Товариством та Залізницею укладено Угоду, якою, зокрема, передбачалось збільшення суми поставок за специфікацією (додаток № 1 до Договору) до 207 449,88 грн.

На виконання вказаного Договору та Угоди, Залізниці було поставлено Товар згідно з видатковою накладною № РН-0000147 від 22.09.2006 на суму 61 878,94 грн., який був отриманий відповідачем відповідно до довіреності сері ЯМН №963338 від 22.09 2006. Факт отримання зазначеного товару відповідачем не оспорюється.

Оскільки умовами Договору передбачалось також укладення акта приймання-передачі товару, то позивач 31.01.2007 направив відповідачу відповідний акт приймання-передачі від 22.09.2006 на суму 61 878,94 грн. разом з листом № 012 з вимогою його підписання. Вказаний Акт приймання-передачі та лист № 012 були вручені Залізниці 02.02.2007, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, цей акт підписаний відповідачем не був.

04.01.2007 Товариство на адресу Залізниці направило лист-вимогу № 001 на суму 61 878,94 грн., який був отриманий Залізницею 09.01.2007 про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

На зазначений лист Залізниця відповіді не надала, а вимогу про сплату заборгованості виконало частково. Зокрема, здійснила розрахунки із Товариством на суму 20 000 грн., що підтверджується банківськими виписками від 13.02.2007 та 19.02.2007.

Станом на момент розгляду справи непогашена заборгованість Залізниці перед Товариством за поставлений Товар складає 41 878,94 грн. (61 878,94 грн. –20 000 грн.).

Позивач просить суд також стягнути з відповідача на підставі статті 625 ЦК України три проценти річних в сумі 499,11 грн., інфляційні втрати в сумі 544,43 грн., а також на підставі пункту 11.2 Договору пеню в сумі 3266,07 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт отримання Залізницею Товару згідно з умовами Договору на суму 61 878,94 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем. Претензій щодо кількості та якості поставленого товару відповідачем не пред’явлено.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання товару 22.09.2006 Залізницею не спростований, а тому відповідно до умов пункту 7.2 Договору вона повинна була розрахуватися за цей товар у строк до 06.10.2006.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснена оплата товару лише в сумі 20 000 грн., а тому позовні вимоги про стягнення 41 878,94 грн. є законними та обґрунтованими.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що  нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли  зобов’язання мало бути виконано.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаної норми та статей 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», якими передбачено, що розмір   пені, яка нараховується за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань за договором обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення втрат від інфляції, 3% річних та пені, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог про їх стягнення, а тому вони також підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 530, 549, 594, 605, 625, 629 ЦК України, статтями 193, 231, 232 ГК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з  Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 04713033, р/р 1 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва, МФО 322959, а у випадку відсутності коштів  з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армпромсервіс»(03040, м. Київ, вул. Васильківська, 18, ідентифікаційний код 30057480, р/р 0132 в ВАТ «БТА Банк»м. Київ, МФО 321723) 41 878 (сорок одну тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн. 94 коп. основного боргу, 3266 (три тисячі двісті шістдесят шість) грн. 07 коп. пені, 499 (чотириста дев’яносто дев’ять) грн. 11 коп. 3% річних, 544 (п’ятсот сорок чотири) грн. 43 коп. інфляційних втрат, а також 461 (чотириста шістдесят одну) грн. 89 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.