Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 40/136-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О., Сіверін В.І.

при секретарі Умеренковій Л.А.

за участю представників сторін:

позивача - Кіося О.С.-директор

відповідача -  не з'явився

3-ої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  позивача  (вх. № 1910Х/1–11)  на  рішення господарського  суду  Харківської  області від 15.05.2007  р. по  справі  №  40/136-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Камелія” ЛТД, м.  Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

3-тя особа Комунальне підприємство “Харківське міське бюро технічної інвентаризації”, м. Харків

про визнання права власності

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2007 р. по справі №  40/136-06 (суддя Хотенець П.В.) позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на самочинно побудовані споруди майданчику літнього кафе по пров. Миру, 3 і зобов’язання відповідача видати свідоцтво на право власності на ці будівлі в зв’язку із необґрунтованістю заявлених позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення.

Позивач  із рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення  господарського суду Харківської області від 15.05.2007 р. по справі №  40/136-07 скасувати та визнати право власності ТОВ “Камелія” ЛТД на самочинно побудований майданчик літнього кафе по пров. Миру, 3 і зобов’язати Комунальне підприємство “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” провести державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно, посилаючись на те, що рішення місцевого господарського суду є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Третя особа - Комунальне підприємство “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” - надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність вимог позивача, а також - на відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, просить залишити вказане рішення без змін,  а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Третя особа в судове засідання не прибула, але надіслала клопотання в якому зазначила, що не може бути присутня у судовому засіданні, у зв"язку із значним судовим навантаженням  представника КП  "Харківське міське  бюро технічної інвентаризації”.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, в зв’язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Відповідач зазначає, що нежитлова будівля кафе літ. «В -1», загальною площею 6,2 кв. м. не введена в експлуатацію належним чином, а позивач не звертався до Харківської міської ради з приводу прийняття до експлуатації зазначеного об’єкту.

Колегія суддів розглянула апеляційну скаргу позивача , перевірила матеріали справи, заслухала представника позивача, і встановила наступне.

Відповідач –Харківська міська рада та третя особа –Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»будучи належним чином, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.07 р. повідомлені про місце та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, своїх представників у судове засідання не направили, про неможливість з’явлення в судове засідання з поважних причин не повідомили, а колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представників відповідача та третьої особи за наявними у справі документами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визначити право власності ТОВ «Камелія»ЛТД на самочинно побудовані споруди майданчику літнього кафе по пров. Миру, 3 і зобов’язати Харківську міську раду видати свідоцтво на право власності на ці будівлі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на статті 376, 392 Цивільного кодексу України та зазначає, що  ТОВ «Камелія»ЛТД у 1997 році самочинно побудовано майданчик  літнього кафе по пров. Миру, 3.

Також позивач в позовній заяві зазначає, що за самочинне будівництво до позивача були застосовані фінансові санкції, але рішенням Харківської міської ради № 226/03 від 19.11.03 р. надано дозвіл на розміщення самовільно побудованого майданчику літнього кафе, а рішенням Харківської міської ради № 252/05 від 23.12.2005 р. надано дозвіл на збереження самочинно побудованого літнього кафе, а також посилається на наявність позитивного висновку про стан будівельних конструкцій.

Відповідно до ч. 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самовільним будівництвом, якщо вони збудовані або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як зазначено в ч. 2 статті 376 Цивільного кодексу України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Факт здійснення позивачем самочинного будівництва майданчику літнього кафе по пров. Миру, 3 в місті Харкові визнається самим позивачем в позовній заяві та підтверджується постановами від 19.08.1999 р. Інспекції Держбудконтролю про накладення штрафу та доказами сплати позивачем штрафу (т. 1 а. с. 66-72) та постановою начальника Управління земельних ресурсів виконкому Харківської міської ради № 176 від 06.12.1999 р. про накладення штрафу за порушення земельного законодавства (т. а. с. 73).

Як зазначено в ч. 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як уже було зазначено вище, позивач просить визнати право власності на самочинно побудовані споруди майданчику літнього кафе по пров. Миру, 3 і зобов’язати ХМР видати свідоцтво на право власності на ці будівлі, але позивач не надав доказів, як здачі споруд та будівель майданчика літнього кафе в експлуатацію, так і доказів того, що йому надана земельна ділянка під самочинно побудовані споруди та будівлі майданчика літнього кафе, оскільки, як вбачається з п. 8 договору оренди землі від 29.12.2006 р. (т. 1 а. с. 23) договір оренди укладено строком до 01.03.2011 року, а земельна ділянка відповідно до п. 15 вказаного договору передається в оренду для експлуатації самочинно побудованого майданчику літнього кафе, а не для будівництва будівель на зазначеному майданчику.

Таким чином, земельна ділянка надана позивачу в тимчасове користування для експлуатації майданчика кафе, а не будівель та споруд кафе, право власності на які просить визнати позивач.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач в позовній заяві просить визначити право власності на споруди майданчику літнього кафе, але зобов’язати Харківську міську раду видати свідоцтво на право власності на ці будівлі, хоча поняття споруда та будівля не є тотожними.

Посилання позивача на рішення Харківської міської ради № 226/06 від 19.11.2003 р. про надання дозволу на розміщення майданчик  літнього кафе, та на рішення № 252/05 від 22.12.2005 р. про надання дозволу на збереження самочинно побудованого майданчика літнього кафе, не можуть бути підставою для визнання за позивачем права власності на будівлю кафе літ. «В - 1»загальною площею 6,2 кв. м., оскільки позивачем не надані докази виділення йому земельної ділянки під зазначену будівлю.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 15.05.07 р. по справі № 40/136-07 прийняте при належному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до чинного матеріального права, і підстави для його скасування відсутні, в зв’язку з чим, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2007 р. по справі № 40/136-07 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя                                                                              Токар М.В.

Суддя                                                                              Івакіна В.О.

Суддя                                                                              Сіверін В.І.