ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.07р.

Справа № 9/135-07(39/209)

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія                “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

до   Відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина", м. Дніпропетровськ

третя особа-1 – Обласне житлово-комунальне підприємство „Південне”,

м.Дніпропетровськ

третя особа-2 –Обласне комунальне підприємство „Електромережі –Південне”,

м.Дніпропетровськ

про стягнення 2184052 грн. 32 коп.

Суддя  Подобєд І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники:

Від позивача – Тищенко Т.А. – заст. нач. відділу, довіреність № 416 від 10.10.06р.

- Коптєлова Н.Л. – юрисконсульт, довіреність №59 від 04.04.07р.

Від відповідача - представник не з’явився

Від третьої особи -1 – представник не з’явився

Від третьої особи-2 – представник не з’явився

В судовому засіданні прийняли участь -

СУТЬ СПОРУ:

Справа знаходиться на новому розгляді у іншому складі суду.

ВАТ „ЕК “Дніпрообленерго” звернулося у липні 2004 року із позовом до ВАТ „Дніпрошина”, в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 2184052,32 грн. заборгованості, що виникла через несплату штрафних санкцій за перевищення рівня електричної потужності у січні та лютому 2004 року. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань, встановлених у пункті 4.5 договору №5-Ц(35/02/П) від 01.01.2002р., сплатити нараховані Енергопостачальником, відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, штрафні санкції протягом 5 днів після отримання відповідних рахунків №3М від 23.02.2004р. на суму 1113278,52 грн. і №22М від 26.03.2004р. на суму 1070779,71 грн.

Заявою від 21.08.2006р. Позивач збільшив позовні вимоги і, з урахуванням заяв від 10.10.2006р. та  від 09.11.2007р. про їх уточнення, просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 1415194,48 грн. за період з 01.01.2004р. по 01.01.2005р. та санкції за перевищення граничного рівня електричної потужності у січні-лютому 2004 року у сумі 2184052,32 грн., а всього:  3599246,80 грн.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність зобов’язань по сплаті за електричну енергію, що була спожита об’єктами соціальної інфраструктури ВАТ „Дніпрошина”, які з 01.04.2003р. були передані у спільну власність територіальних громад та на баланс іншого підприємства - ОЖКП „Південне”, а ще раніше 03.03.2003р. на баланс іншого підприємства –ОКП „Електромережі-Південне” від ВАТ „Дніпрошина” були передані трансформаторні підстанції (з точками обліку електричної енергії) та електричні мережі, які обслуговували вказаний житловий фонд. Вказує, що, відповідно до пункту 7.10. Правил користування електричною енергією, листом від 23.06.2003р. Відповідач повідомив ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” про припинення споживання та закупівлі електроенергії для житлового фонду та про передачу державного житлового фонду, що знаходився на балансі ВАТ „Дніпрошина” на баланс ОЖКП „Південне”, а трансформаторних підстанцій та електричних мереж, які обслуговують вказаний житловий фонд на баланс ОЖКП „Електромережі-Південне”, а також здійснило повний розрахунок з Позивачем відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02П від 01.01.2002р. Зазначав також, що вказаним листом та листами №2959/01-040 та №2189/-040 від 01.07.2003р. Відповідач звертався до Позивача із вимогою про коригування заявки на користування електричною енергією за договором №5-Ц/35/02П від 01.01.2002р. Вважає, що Позивач, в порушення вимог пункту 7.10 Правил користування електричною енергією, не оформив договірні правовідносини з постачання електричної енергії з новим власником цих об’єктів або з ОЖКП „Південне”, якому були передані об’єкти житлового фонду, а також з населенням житлового фонду, тому в подальшому продовжував безпідставно нараховувати ВАТ „Дніпрошина” електричну енергію, що була спожита іншими особами. Звертає увагу, що наведені обставини встановлені у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005 року та постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду  від 17.10.2005р. у справі №9/164, що залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від  21.03.2006р. Вказує також, що, відповідно до пункту 7.8 Правил користування електричною енергією та умов пункту 2.9 договору, ВАТ „Дніпрошина” на підтвердження фактичного обсягу споживання електричної енергії на протязі липня-грудня 2003 року надавало Позивачу  щомісячні Звіти про спожиту електроенергію (додаток 5 до договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02П від 01.01.2002р.) та згідно із довідками по витратам електроенергії до цих Звітів щомісячно визначало покази розрахункових засобів обліку про власне споживання електроенергії за 1 класом 9 групи. Визнає, що згідно з пунктом 4.2 зазначеного договору про постачання електричної енергії ВАТ „Дніпрошина” зобов’язане здійснити розрахунок за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці на підставі рахунку, наданого Позивачем. Проте вказує, що Позивач на протязі липня-грудня надавав ВАТ „Дніпрошина” для сплати рахунки, що не містили не підтвердженні останнім дані розрахункового обліку електричної енергії, які не співпадали з даними щомісячних Звітів про спожиту електроенергію ВАТ „Дніпрошина”. Зазначає, що саме з тих підстав, що ВАТ „Дніпрошина” не сплачувало безпідставно нараховану електроенергію, яка фактично була спожита ОЖКП „Південне” та населенням, Позивач почав обмежувати  лімітними повідомленнями №5646/13-Ц від 17.12.2003р. та №08/06-Ц від 17.01.2004р. рівні електроспоживання та електричної потужності, встановлені ВАТ „Дніпрошина”, що у свою чергу могло призвести до значних збитків, зупинення виробництва та безповоротного порушення технологічного процесу останнього. В подальшому, згідно з рахунками №3М від 23.02.2004р. та 322М від 26.03.2004р. Позивач намагався стягнути з ВАТ „Дніпрошина” відповідно 1113278,52 грн. та 1070779,71 грн. підвищеної плати в зв’язку із перевищенням договірної (граничної) величини електроспоживання внаслідок споживання Відповідачем та населенням електричної енергії після обмеження позивачем  рівня її електроспоживання та електричної потужності  лімітними повідомленням №5646/13-Ц від 17.12.2003р. та №08/06-Ц від 17.01.2004р. відповідно. Вказує, що рішенням №13.5/19-р від 07.09.2005р. у справі №26.1/24 про накладення штрафу адміністративна колегія Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнала вищевказані дії Позивача, який займає монопольне становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом в межах діючих мереж, зловживанням своїм монопольним становищем. Вказує, що господарським судом Дніпропетровської області від 10.01.2006р. у справі №А7/331 у позові ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання нечинним вищевказаного рішення було відмовлено. Вважає, що заборгованість ВАТ „Дніпрошина” перед ВАТ „Дніпрообленерго” виникла внаслідок протиправних дій та бездіяльності самого Позивача, а не внаслідок споживання Відповідачем електричної енергії. Вказує, що взагалі у Відповідача не існувало заборгованості перед Позивачем за спожиту електричну енергію, тому Позивач не мав підстав обмежувати використання електричної енергії Відповідачем у період грудень 2003 року –січень 2004 року та не має підстав стягувати з Відповідача плату у зв’язку з перевищенням встановленого рівня електричної потужності.

ОЖКП „Південне”, яке було залучено до участі у справі у якості третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача, пояснило, що на підставі  рішення Дніпропетровської обласної ради №58-4/ХХІУ від 05.09.2002р. відомчий житловий фонд ВАТ „Дніпрошина” підлягав передачі на баланс ОЖКП „Південне” і при цьому загальний акт передачі будинків підписаний 01.04.2003р., а фактична передача будинків закінчена у липні 2003 року. Вказує, що за період знаходження зазначених будинків на балансі ОЖКП „Південне” дійсно було спожито певну кількість електричної енергії на забезпечення роботи ліфтів та освітлення сходів, проте договірних відносин із ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” з приводу споживання цієї електричної енергії немає, облік спожитої електроенергії не здійснювався і  рахунки на її оплату не виставлялись. Вказує, що основним споживачем електроенергії було населення –мешканці переданого житлового фонду. Вказує, що в подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.05.2004р. №1435, житловий фонд, що був прийнятий від ВАТ „Дніпрошина”, був переданий у липні 2004 року на баланс і на цей час обслуговується КП „Жилсервіс-4”. Вважає, що саме ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” та ВАТ „Дніпрошина” мали своєчасно  врегулювати відносини  між собою в частиін споживання та обліку електроенергії житловим фондом.

ОКП „Електромережі-Південне”, яке було залучено до участі у справі у якості третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача, пояснило, що дійсно на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 14.06.2002р. №31-2/ХХІУ „Про використання майна, яке належить до спільної власності територіальних громад області” ВАТ „Дніпрошина” передало 03.03.2003р., згідно з актом прийняття-передачі електричних мереж на баланс ОКП „Електромережі-Південне” трансформаторні підстанції та електромережі. Вказує також, що в подальшому, відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 17.01.2003р. №126-7/ХХІУ та наказу  Управління майном спільної власності територіальних громад області від 30.04.2003р. №251-Н/07 це майно (електротехнічне обладнання) було внесено до статутного фонду ЗАТ „Підприємство з експлуатації електричних мереж” „Дніпрообленерго-Сервіс” за актом прийняття-передачі №11 від 04.07.2003р., назва якого з липня 2003 року змінена на ЗАТ „Підприємство з експлуатації електричних мереж „Центральна енергетична компанія”. Вказує, що починаючи з липня 2003 року облік переданої електроенергії здійснювався ЗАТ „Підприємство з експлуатації електричних мереж „Центральна енергетична компанія”, у зв’язку із чим ОКП „Електромережі-Південне” не має можливості надати пояснення по суті спору.

Суд неодноразово ухвалами від 11.10.2007р. та від19.10.2007р. за клопотанням сторін витребував у ЗАТ „Підприємство з експлуатації електричних мереж „Центральна енергетична компанія” додаткові документальні докази на підтвердження правовідносин цього підприємства із ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” та ОЖКП „Південне”, схем підключення електромереж, місць встановлення приладів та точок обліку та звітності про обсяги електроенергії, переданої на належні у минулому ВАТ „Дніпрошина” об’єкти соціальної інфраструктури та житловий фонд, проте таких доказів цією особою надано не було.

В судовому засіданні 19.11.07р. представник Позивача наполягав на завершенні розгляду справи по наявних у ній доказах, що були подані сторонами спору, та оголошенні повного тексту судового рішення.

В судовому засіданні 19.11.07р. оголошувались перерви до 21.11.07р. та до 22.11.07р. для підготовки повного тексту судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем –Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” та Відповідачем –Відкритим акціонерним товариством „Дніпрошина” був укладений договір про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., відповідно до умов якого Позивач, як енергопостачальник, зобов’язався поставити електричну енергію Відповідачу, як споживачеві, а останній зі своєї сторони зобов’язався здійснити оплату за спожиту електроенергію (п.1.1. договору).

В додатку №1 до вказаного договору сторони узгодили договірні величини споживання електричної енергії та потужності, керуючись положеннями Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999р. №441, із змінами та доповненнями, внесеними постановами від 09.04.2002р. №475 та від 26.12.2003р. №2045.

У п. 4.2 умов вказаного договору сторони встановили порядок оплати за спожиту електроенергію, згідно з яким Відповідач зобов’язався вносити протягом розрахункового місяця  передплату за активну електроенергію у розмірі 100% вартості заявленого на розрахунковий  місяць обсягу споживання електроенергії, а остаточний розрахунок здійснювати  за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці у термін до 7 числа місяця наступного за розрахунковим.

У пункті 4.5 вказаного договору сторони встановили, що у разі споживання електроенергії понад обсяг, що обумовлений цим договором на розрахунковий період, Відповідач сплачує Позивачу повну вартість усієї спожитої електроенергії на розподільчий рахунок за чинним роздрібним тарифом та також здійснює оплату через застосовану санкцію за таке порушення умов договору в сумі чотирикратної вартості різниці між фактично спожитою і договірною величинами електричної енергії, на поточний рахунок Позивача протягом 5 днів з моменту отримання рахунку Позивача.

Відповідно до п. 6.1.2 вказаного договору Позивач зобов’язався доводити Відповідачу граничні рівні електроспоживання та погоджену до споживання потужність, яка бере участь в максиму і навантаження енергосистеми у години максимуму, лімітними повідомленнями заздалегідь, до початку розрахункового місяця. Лімітне повідомлення діє до отримання нового і є невід’ємною частиною договору.

На балансі Відповідача знаходився державний житловий фонд, який не увійшов у статутний фонд при приватизації цього підприємства.

03.03.2003р. Відповідач, на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 14.06.2002р. №31-2/ХХІУ „Про використання майна, яке належить до спільної власності територіальних громад області” ВАТ „Дніпрошина” передав за актом прийняття-передачі електричних мереж трансформаторні підстанції та електромережі, які обслуговували вказаний житловий фонд з електропостачання, на баланс іншої особи - ОКП „Електромережі-Південне.

01.04.2003р. Відповідач передав державний житловий фонд, що знаходився на його балансі, на баланс третьої особи-1 –ОЖКП „Південне”, на підставі договору №1457/2002 від 27.12.2002р. та за актом прийому житлового фонду та об’єктів соціальної інфраструктури ВАТ „Дніпрошина” у спільну власність територіальних громад області.

Взаємовідносини споживачів електричної енергії (юридичних осіб та фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності), постачальників електричної енергії та енергопередавальних організацій регулюються, зокрема, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національною комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442.

Пунктом 7.10 Правил користування електричною енергією встановлено, що у разі припинення споживання електричної енергії внаслідок звільнення споживачем займаного об’єкта він за 7 днів до виїзду зобов’язаний повідомити про це постачальника електричної енергії та здійснити повний розрахунок, а постачальник електричної енергії припиняє постачання електричної енергії на об’єкт з дати, обумовленої в повідомленні та оформлює нового споживача  в порядку, встановленому зазначеними правилами.

Як підтверджується поясненнями третьої особи –ОЖКП „Південне”, фактична  передача будинків житлового фонду ВАТ „Дніпрошина” на баланс ОЖКП „Південне” на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 05.09.2002р. № 58-4/ХХІІІ відбулася в липні 2003 року. Житловий фонд, який був переданий Відповідачем на баланс ОЖКП “Південне”, складався з житлових будинків –майна, яке у такий спосіб увійшло до складу майна цієї житлової організації.

Листом № 2083/01-040 від 23.06.2003р. Відповідач повідомив Позивача про припинення з 01.07.03р. споживання та закупівлі електроенергії для житлового фонду та про передачу державного житлового фонду, що знаходився на балансі відповідача, на баланс ОЖКП “Південне”, а трансформаторних підстанцій та електричних мереж, які обслуговують вказаний житловий фонд, –на баланс ОКП “Електромережі-Південне”, а також здійснило повний розрахунок з позивачем відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002 року. Таке повідомлення було здійснене Позивачем своєчасно - у відповідності з приписами пункту 7.10 Правил користування електричною енергією.

За наслідками такого повідомлення Відповідача, Позивач, на підставі пункту 7.10 Правил користування електричною енергією, повинен був припинити постачання електричної енергії на об’єкти житлового фонду або оформити договірні відносини з ОЖКП „Південне” (новим споживачем) та/або споживачами –населенням.

Пунктом 2.9 договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. передбачено, що підтвердження фактичного обсягу спожитої споживачем (Відповідачем) електроенергії за звітний місяць здійснюється сторонами за формою звіту про спожиту електроенергію, що відображена у додатку 5, до 2 числа місяця, що настає за звітним.

У разі здійснення споживачем (Відповідачем) передачі електричної енергії, що належить енергопостачальнику (Позивачу) або для населення, обсяги цієї електроенергії зазначаються у звіті (додаток 5) окремо по кожній точці її обліку.

Так, відповідно до умов п. 2.9. договору про постачання електричної енергії №5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., Відповідач в підтвердження фактичного обсягу спожитої електроенергії на протязі липня 2003 року –листопада 2004 року надавав Позивачу щомісячні звіти про спожиту електроенергію (додаток 5 до вказаного договору про постачання електричної енергії).

Крім того, виконуючи умови п. 2.9 договору № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., в зв’язку зі здійсненням Відповідачем передачі електричної енергії, що належала енергопостачальнику (Позивачу) для ОЖКП „Південне”, а також електроенергії для населення, Відповідач зазначав обсяги цієї електроенергії у звітах за липень 2003 року –листопад 2004 року окремо по кожній точці її обліку.

Згідно із п. 4.2. договору № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. Відповідач здійснював остаточні розрахунки за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці на підставі рахунку, наданого Позивачем.

Відповідно до пунктів 4.2 і 7.1.1 договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. споживач зобов’язаний сплачувати за фактично спожиту електричну енергію.

На підставі п. 7.1. Правил користування електричною енергією передбачено, що обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті споживачами постачальникам електричної енергії, мають визначатися у відповідності до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, розмір електричної енергії, що підлягав сплаті, відповідно до наданих Позивачем рахунків (9 група 1 клас) за період липень 2003 року –листопад 2004 року перевищував розмір фактично спожитої Відповідачем електричної енергії, який було підтверджено звітами про спожиту електроенергію (9 група 1 клас) за цей період, на величину електричної енергії, що була спожита житловим фондом, який знаходився на балансі ОЖКП “Південне”.

Внаслідок цього, в порушення умов п. 4.2. та п. 7.1.1 договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. та п. п. 7.1 і 7.8 Правил користування електричною енергією, Позивач на протязі липня 2003 року - листопаду 2004 року надавав Відповідачу для сплати рахунки, що містили нараховані (9 група 1 клас) обсяги електричної енергії, які не були фактично спожиті Відповідачем та які не співпадали з даними останнього про споживання у щомісячних звітах про спожиту електроенергію.

З огляду на звіти про спожиту електроенергію сума електричної енергії, що безпідставно нарахована позивачем Відповідачу до сплати за 1 класом 9 групи у рахунках за липень 2003 року –листопад 2004 року, становить 3128928,54 грн., в тому числі ПДВ 521288,09 грн., у тому числі по місяцях:

за липень 2003 року 165 072,44 грн., в тому числі ПДВ 27 512,07 грн.;

за серпень 2003 року 160 801,35 грн., в тому числі ПДВ 26 800, 22 грн.;

за вересень 2003 року 174 925,09 грн., в тому числі ПДВ 29 154,18 грн.;

за жовтень 2003 року 278 310,15 грн., в тому числі ПДВ 46 385,02 грн.;

за листопад 2003 року 334 059,16 грн., в тому числі ПДВ 55 676,52 грн.;

за грудень 2003 року 337 934,56 грн., в тому числі ПДВ 56 322,42 грн.;

за січень 2004 року 342 414,02 грн., в тому числі ПДВ 57 069,00 грн.;

за лютий 2004 року 320 171,74 грн., в тому числі ПДВ 53 361,95 грн.;

за березень 2004 року 311 004,63 грн., в тому числі ПДВ 51 834,10 грн.;

за квітень 2004 року 193 185,81 грн., в тому числі ПДВ 32 197,63 грн.;

за травень 2004 року 102 578,61 грн., в тому числі ПДВ 17 096,43 грн.;

за червень 2004 року 73 971,87 грн., в тому числі ПДВ 12 328,64 грн.;

за липень 2004 року 39 664,14 грн., в тому числі ПДВ 6 610,69 грн.;

за серпень 2004 року 62 370,60 грн., в тому числі ПДВ 10 395,10 грн.;

за вересень 2004 року 187 701,48 грн., в тому числі ПДВ 31 283,58 грн.;

за жовтень 2004 року 39 826,99 грн., в тому числі ПДВ 6 637,83 грн.;

за листопад 2004 року 4 936,98 грн., в тому числі ПДВ 822,83 грн.

По роках за рахунками з липня по грудень 2003 року безпідставно нарахована Позивачем сума становить –1450975,10 грн. (в тому числі ПДВ –241795,02 грн.) і за рахунками з січня по листопад 2004 року безпідставно нарахована сума становить –1677826,60 грн. (в т.ч. ПДВ –279 637,70 грн.).

За таких обставин заборгованість Відповідача перед Позивачем за актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.01.2004р. у розмірі 1204678,56 грн., на яку посилається Позивач як на підставу своїх вимог, є частиною безпідставно нарахованої Позивачем суми до сплати Відповідачу за рахунками з липня по грудень 2003 року, а заборгованість Відповідача перед Позивачем у розмірі 1415194,48  грн. за спожиту активну електричну енергію за січень-грудень 2004 року, яку вимагає до стягнення з Відповідача Позивач, є частиною безпідставно нарахованої Позивачем суми до сплати Відповідачу за рахунками з січня по листопад 2004 року, а тому вказаних сум заборгованості Відповідача перед Позивачем не існує.

Незважаючи на необґрунтованість вимог по сплаті електроенергії, яку Відповідач фактично не споживав, Позивач в зв’язку з несплатою такої електроенергії, почав обмежувати лімітними повідомленнями № 5646/13-Ц від 17.12.2003 року та № 08/06-Ц від 17.01.2004 року рівні електроспоживання та електричної потужності, встановлені Відповідачу на січень-лютий 2004 року.

Відповідно до вимог п.7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 441 від 24.03.1999р., споживачам, які не здійснюють поточні платежі у терміни, встановлені договором, або не дотримуються узгоджених графіків погашення заборгованості, граничні величини споживання електричної енергії та потужності не встановлюються.

Отже, основною умовою щодо встановлення споживачеві граничної величини електричної потужності на нульовому рівні, є наявність непогашеної заборгованості, або недотримання узгоджених графіків погашення такої заборгованості в разі їх наявності.

До того ж, зі змісту п.6.1.2. договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., лімітне повідомлення про встановлення граничного рівня електроспоживання та погодженої до споживання потужності є невід’ємною частиною договору та змінює попередні умови договору щодо рівня електроспоживання та потужності.

Пунктом 11.3 договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово і скріплюються підписами відповідальних осіб та печатками сторін.

У той же час, лімітні повідомлення № 5646/13-Ц від 17.12.2003 р. та №08/06-Ц від 17.01.2004 р., направлені Позивачем Відповідачу містять дефект форми, встановленої договором, а саме не мають печатки Позивача.

За таких обставин вказані лімітні повідомлення не є правочинами, що змінюють або доповнюють умови договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р., та не є такими, що обов’язкові до виконання сторонами, як умови договору, а тому у Відповідача не було обмеження у січні-лютому 2004 року електричної потужності до нульового рівня за такими повідомленнями, що спростовує також доводи позовної заяви.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99р. № 1357 було затверджено Правила користування електричною енергією для населення, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов’язкові до виконання всіма споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності. Зі змісту п.3 Правил користування електричною енергією для населення вбачається, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Наведені норми законодавства України передбачають, що громадяни (населення - житлового фонду) можуть споживати електричну енергію виключно на підставі договору з енергопостачальником, у даному випадку з позивачем, що спростовує доводи Позивача про наявність у Відповідача обов’язку за договором № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. розраховуватись за споживання електричної енергії населенням житлового фонду (іншими споживачами).

З пояснень представників Позивача у судових засіданнях випливає, що, починаючи з квітня 2004 року, на виконання приписів п.7.10 Правил користування електричною енергією та п.3 Правил користування електричною енергією для населення Позивач розпочав укладати прямі договори з мешканцями житлового фонду, переданого відповідачем ОЖКП „Південне”, та без внесення додаткових змін до умов договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. поступово щомісячно зменшувати суми безпідставних нарахувань Відповідачу оплати споживання іншими особами у обсягах розрахунків по таких прямих договорах. У грудні 2004 року нарахування Відповідачу оплати за спожиту електроенергію у рахунках Позивача відповідало її фактичному споживанню Відповідачем, даним звітів, умовам договору та Правилам користування електричною енергією.

Вищевикладені факти щодо передачі трансформаторних підстанцій, електричних мереж та об’єктів житлового фонду і відповідності дій Відповідача із приписами пункту 7.10 Правил користування електричною енергією, а також висновки щодо припинення обов’язку Відповідача обліковувати обсяги споживання електроенергії іншими споживачами з моменту передачі житлового фонду, необгрунтованості нарахування Позивачем плати за електричну енергію, спожиту житловим фондом, який був переданий на баланс ОЖКП „Південне” та неправомірності вимог Позивача про її оплату, були вже встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2005р. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2005р. у справі №9/164, залишених без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2006р., постановою господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2006р. у справі №А7/331 та рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2005р. у справі №9/71, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2005р.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Справи № 9/71 та № 9/164 розглядались господарськими судами за участю ВАТ “Дніпрошина” –Позивача та ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” –Відповідача, а справа № А7/331 розглядалась господарським судом за участю ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” –Позивача та ВАТ “Дніпрошина” –третьої особи, тому встановлені у них факти можуть не доводитись знову при вирішенні даної справи.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, що приймають участь у справі, обґрунтовують свої вимоги або заперечення наданими до суду доказами. Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов’язки  виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Як вбачається із встановлених обставин, Позивач згідно вищенаведених процесуальних норм не обґрунтував належними доказами своїх доводів щодо наявності станом на 01.01.04р. заборгованості Відповідача у розмірі 1204678,56 грн., та відповідно виникнення у нього права щодо обмеження рівня електричної потужності Відповідачеві в січні та лютому 2004 року, а також Позивач не обґрунтував своїх доводів щодо наявності заборгованості Відповідача у розмірі 1415194,48 грн. за спожиту активну електричну енергію за січень-грудень 2004 року.

Позивач також не довів належними доказами при розгляді даної справи обов’язку Відповідача сплачувати за електроенергію, яку останній не споживав, а лише передавав відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.2002р. населенню. Відповідач при передачі електроенергії населенню, як і електроенергії, що належала енергопостачальнику - Позивачу, лише був зобов’язаний за договором зазначати обсяги цієї електроенергії у звіті окремо по кожній точці її обліку. Після передачі електромереж Відповідача до ОКП „Електромережі-Південне” (які з липня 2003 року увійшли до статутного фонду ЗАТ „Підприємство з експлуатації електричних мереж „Центральна енергетична компанія”) та житлового фонду до ОЖКП „Південне”, передачу електроенергії населенню почали здійснювати електропередавальні організації, а тому щодо обсягів передачі електроенергії такими організаціями населенню у Відповідача припинився обов’язок обліковувати обсяги споживання електроенергії населенням (іншими споживачами). До такого ж відповідного висновку прийшов Вищий господарський суд України у постанові від 21.03.2006 року у справі 9/164.

Доводи Позивача стосовно не зазначення Відповідачем у звітах про спожиту електроенергію за липень 2003 року –грудень 2004 року показів приладів обліку (точок обліку), за якими передавалась електроенергія населенню, не вказують на порушення Відповідачем умов договору, так як, з урахуванням вимог договору про постачання електричної енергії № 5-Ц/35/02/П від 01.01.02р., Відповідач вказував у звітах обсяги електроенергії, які передавав населенню власними мережами, а оскільки частина мереж (з точками та приладами обліку) була передана Відповідачем іншим передавальним організаціям, то дані розрахункових приладів у точках обліку, через які передавали електроенергію населенню передавальні організації, до звітів Відповідачем не враховувалися.

У той же час, на підставі матеріалів справи встановлюється, що Позивач отримував від електропередавальних організацій звіти про передану населенню електроенергію, які містили дані розрахункових приладів у точках обліку, через які передавали електроенергію населенню такі передавальні організації. Позивач не позбавлявся права зазначити такі покази у відповідних звітах про спожиту електроенергію Відповідача, оскільки кожна із сторін договору згідно із його умовами має повноваження на внесення відомостей до звіту про спожиту електроенергію.

Отже, Позивачем безпідставно врахована у взаємних розрахунках у своєму бухгалтерському обліку заборгованість Відповідача станом на 01.01.2004р. в сумі 1204678,56 грн., у зв’язку із чим Позивачем неправомірно встановлені Відповідачу обмеження рівня електроспоживання та електричної потужності лімітними повідомленнями від 17.12.2003р. №5646/13-Ц та від 17.01.2004р. №08/06-Ц (форма яких до того ж не була дотримана відповідно до умов договору), оскільки основною умовою встановлення споживачеві граничної величини електричної потужності на нульовому рівні є наявність непогашеної заборгованості або недотримання узгоджених графіків погашення такої заборгованості в разі їх наявності (пункт 7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999р. №441 із змінами і доповненнями), що у даному випадку не мало місце.

На підставі викладеного у позовних вимогах Позивача до Відповідача про примусове стягнення грошових коштів у сумі 3599246,80 грн., у тому числі: заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 1415194,48 грн. за період з 01.01.2004р. по 01.01.2005р. та санкції за перевищення граничного рівня електричної потужності у січні-лютому 2004 року у сумі 2184052,32 грн. –слід відмовити.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано