ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 р.
№ 5/114-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника відповідача О.Конрада (дов. від 01.01.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Росава” на ухвалу господарського суду Київської області від 1 червня 2007 року та ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26 червня 2007 року у справі № 5/114-07 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Дорожний торговий дім” до закритого акціонерного товариства “Росава” про стягнення 70 000 грн. 57 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Дорожний торговий дім” звернулось до господарського суду Київської області з позовом до закритого акціонерного товариства “Росава” про стягнення 70 000 грн. 57 коп. і ухвалою від 19 березня 2007 року суд порушив провадження у справі.

В процесі її розгляду відповідач подав клопотання про розгляд справи колегіально у складі трьох суддів, яке ухвалою голови господарського суду Київської області від 1 червня 2007 року залишено без задоволення.

Закрите акціонерне товариство “Росава” оскаржило зазначену ухвалу в апеляційному порядку і ухвалою від 26 червня 2007 року Київський міжобласний апеляційний господарський суд відмовив у її прийнятті з мотивів відсутності предмету апеляційного оскарження.

Відповідач просить зазначені ухвали скасувати з підстав порушення господарськими судами приписів статті 129 Конституції України та статті 106 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено в якості основної засади судочинства забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 12 Закону України “Про судоустрій України” учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже наведені конституційне положення та норми Закону реалізацію конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження ставлять в залежність від положень процесуального закону, яким є Господарський процесуальний кодекс України.

Господарський процесуальний кодекс України містить виключний перелік норм, які надають учаснику судового процесу право оскаржити ухвалу апеляційного суду в касаційному порядку.

Аналіз статей 46 та 86 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальний закон не надає учасникам судового процесу права оскаржити в апеляційному чи касаційному порядку ухвалу господарського суду, якою залишено без задоволення клопотання сторони про розгляд справи колегіально у складі трьох суддів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний господарський суд  правомірно і обґрунтовано повернув заявникові апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 1 червня 2007 року в даній справі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Київської області від 1 червня 2007 року та ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26 червня 2007 року у справі № 5/114-07 залишити без змін, а касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Росава”  без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій