ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
23/193

29.05.07

За позовом                                   Відкритого
акціонерного товариства "Завод КІНАП"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Аллонж"

третя особа-1, яка не

заявляє самостійних вимог

на предмет спору, на стороні

відповідача                                   Київське
міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна

третя особа-2, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача     ОСОБА_1

про                                              визнання
недійсними договорів та визнання права власності

Суддя Демидова А.М.

Представники:

від
позивача              Пеньківський М.В.
-представник

від
відповідача          не з'явився

від
третьої особи-1    не з'явився

від
третьої особи-2    Орехівська Л.М. -
представник

29.05.2007 р. за згодою представника
позивача, присутнього у судовому засіданні, оголошено вступну та резолютивну
частини рішення відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство
«Завод КІНАП»звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аллонж» про визнання недійсними  з моменту їх укладення наступних договорів:

- договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 31.03.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлове приміщення 1-го поверху (в
літ. Б -виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 площею
-296,9І м, приміщення 9 площею -18,1 мІ, приміщення 4 площею -  88,8 мІ, загальна площа відчужуваних
приміщень становить 403,8 мІ, що становить 8/1000 частин (від майнового
комплексу площею - 48 432,9 м2), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе,
160 (далі -Договір 1);

- договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 21.07.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлові приміщення  виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
621,9 мІ, II поверх -площею 1 077,1 мІ, III поверх -площею 1 230,6 мІ,
IV поверх -площею 1 033,0 мІ, V поверх -площею 1 115,7 мІ , технічний поверх
-площею 396,6 мІ. Загальна площа відчужуваних приміщень становить 5 474,9 мІ,
що становить 113/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 мІ), які
розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160 (далі -Договір 2);

- договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 21.07.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлові приміщення  виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
621,9 мІ, II поверх -площею 1 077,1 мІ, III поверх -площею 1 230,6 мІ,
IV поверх -площею 1 033,0 мІ, V поверх -площею 1 115,7 мІ , технічний поверх
-площею 396,6 мІ . Загальна площа відчужуваних приміщень становить 5 474,9 мІ,
що становить 113/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 мІ), які
розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160. (далі -Договір 3);

- договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 24.10.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлове приміщення заводоуправління
(в літ. А),  II-го поверху: приміщення 1
-площею 29,6 мІ, приміщення 2 -площею 157,3 мІ, (групи приміщень №1) - площею
186,9 мІ, та приміщення 5 а -площею 10.1 мІ . Загальна площа відчужуваних приміщень
становить 197,00 мІ, що становить 4/100 частин (від майнового комплексу площею
48 432,9 мІ), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160 (далі
-Договір 4)

та визнання за позивачем права
власності на наступні об'єкти нерухомого майна -нежитлові приміщення:

-          нежилі приміщення, які розташовані за
адресою - м. Київ, вул. Фрунзе, 160: нежилі приміщення 1-го поверху (в літ. Б
-виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 площею
-296,9І м, приміщення 9 площею -18,1 мІ, приміщення 4 площею -  88,8 мІ, загальна площа відчужуваних
приміщень становить 403,8 мІ, що становить 8/1000 частин (від майнового
комплексу площею - 48 432,9 м2);

-          нежилі приміщення, які розташовані за
адресою - м. Київ, вул. Фрунзе, 160: нежилі приміщення  виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
621,9 мІ, II поверх -площею 1 077,1 мІ, III поверх -площею 1 230,6 мІ,
IV поверх -площею 1 033,0 мІ, V поверх -площею 1 115,7 мІ , технічний поверх
-площею 396,6 мІ. Загальна площа відчужуваних приміщень становить 5 474,9 мІ,
що становить 113/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 мІ);

-          нежилі приміщення, які розташовані за
адресою - м. Київ, вул. Фрунзе, 160: нежилі приміщення  виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
621,9 мІ, II поверх -площею 1 077,1 мІ, III поверх -площею 1 230,6 мІ,
IV поверх -площею 1 033,0 мІ, V поверх -площею 1 115,7 мІ , технічний поверх
-площею 396,6 мІ . (Загальна площа приміщень 5 474,9 мІ, що становить 113/1000
частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 мІ));

- нежилі приміщення, які
розташовані за адресою - м. Київ, вул. Фрунзе, 160: нежилі приміщення
заводоуправління (в літ. А),  II-го
поверху: приміщення 1 -площею 29,6 мІ, приміщення 2 -площею 157,3 мІ, (групи
приміщень №1) - площею 186,9 мІ, та приміщення 5 а -площею 10.1 мІ . Загальна
площа відчужуваних приміщень становить 197,00 мІ, що становить 4/100 частин
(від майнового комплексу площею 48 432,9 мІ).

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 11.05.2007 р. порушено провадження у справі за № 23/193, залучено до
участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та
призначено розгляд справи на 22.05.2007 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.05.2007 р. залучено до участі у справі № 23/193 у якості третьої
особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача -ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 29.05.2007 р.

У судове засідання, призначене на
29.05.2007 р., з'явились представники позивача та третьої особи-2.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
наступним:

У 2006 році Відкритим акціонерним
товариством «Завод КІНАП»було укладено Договори 1, 2, 3 та 4 про відчуження
(шляхом купівлі-продажу) на користь відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю
«Аллонж» нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 160, загальною
площею 8 867,3 мІ.

На підставі зазначених договорів,
третьою особою-1 - Київським міським бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було здійснено державну
реєстрацію права власності відповідача на вищевказані нежитлові приміщення та
видано відповідні реєстраційні посвідчення.

Позивач зазначає, що дані договори
були укладені з порушенням вимог чинного законодавства, статуту позивача та не
відповідають  вимогам п.п. 1, 2, 3  ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки
всі договори зі сторони відповідача були підписані особою, яка не мала
повноважень та права на підписання таких договорів. Згідно з п.1 ст. 215
Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, вказані договори
купівлі-продажу є недійсними та такими, що не породжують правових наслідків.

Крім того, позивач зазначає, що
спірні договори укладались в порушення норм Статуту та всупереч інтересам
акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Завод КІНАП». Згідно з ч. 1 ст.
215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.
203 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України
нікчемним є правочин, який порушує публічний порядок, якщо він був спрямований
на порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки
Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Представники відповідача та третьої
особи-1 у судові засідання 22.05.2007 р. та 29.05.2007 р. двічі не
з'являлись, хоча учасники судового процесу належним чином повідомлялись про час
і місце слухання справи ухвалами суду від 11.05.2007 р. та від 22.05.2007 р.
(рекомендованими листами), що підтверджується відмітками на зворотніх
сторонах зазначених ухвал. Конверт з ухвалою суду від 22.05.2007 р., надісланий
22.05.2007 р. на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю
„Аллонж” за адресою, зазначеною у позовній заяві, - 03022, м. Київ, вул.
Амурська, 6, рекомендованою кореспонденцією, повернувся з довідкою відділення
поштового зв'язку про незнаходження адресата за зазначеною адресою.

Від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не
надходило.

Третя особа-2 - ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав та наголошував, що твердження позивача відносно того, що
спірні договори, від імені відповідача підписувала особа, яка немала
повноважень на здійснення таких дій від його імені, відповідає дійсності. Дане
твердження третя особа-2 пояснила тим, що Договори 2, 3, 4 підписані від імені
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” громадянкою ОСОБА_2, яка в
тексті цих договорів іменується генеральним директором Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж”.

Дана фізична особа була обрана
генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”
рішенням зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” від
28.04.2006 р. Цими зборами також було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_3 з
посади генерального директора Товариства. Саме цей протокол зборів (від
28.04.2006 р.) ОСОБА_2 надавала нотаріусу та іншій стороні Договору під час
укладання спірних Договорів 2, 3, 4 для підтвердження її повноважень як
генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, який
вправі підписувати від імені  Товариства
з обмежною відповідальністю “Аллонж” спірні Договори купівлі -продажу.  Проте наданням даного протоколу продавець був
введений в оману стосовно нібито наявності у ОСОБА_2 повноважень генерального
директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, що випливає з
наступного:

Згідно з рішеннями зборів учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” від 28.04.2006 р., до складу
його учасників увійшли: ОСОБА_2 (частка у статутному фонді 10%) та ОСОБА_1
(частка у статутному фонді 90%).

3 травня 2006 року відбулись
загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” з
присутністю на них учасника-власника 90% частки у статутному фонді  - ОСОБА_1 (третя особа-2), якими ухвалені,
зокрема, рішення про:

1.          Скасування рішення загальних зборів
учасників Товариства від 28 квітня 2006 року про звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора Товариства та обрання генеральним директором Товариства
ОСОБА_2 (рішення по питанню № 3 порядку денного зборів учасників Товариства від
28 квітня 2006 року) у повному обсязі; поновити ОСОБА_3 на посаді генерального
директора Товариства та звільнити з посади генерального директора Товариства
ОСОБА_2.

2.          Скасування та визнання нечинними усіх
рішень, актів, наказів, повноважень та довіреностей, прийнятих органами
управління або посадовими особами Товариства на підставі рішень зборів
учасників від 28.04.2006 р., зазначених в п.п. 1, 2, 3, 4 цього рішення;

3.          Заборону органам управління та
посадовим особам, працівникам Товариства провадити будь-які дії на
виконання  рішень зборів учасників від
28.04.2006 р., та визнано такі дії нечинними.

Окрім того, цими зборами ухвалені
рішення про звільнення ОСОБА_3 за згодою сторін з посади генерального директора
Товариства, посаду генерального директора та дирекцію як орган товариства
ліквідовано, та утворено новий одноосібний виконавчий орган -директора
Товариства; директором товариства обрано ОСОБА_4

Отже, прийняття зборами учасників
як вищим органом Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” зазначеного
рішення, є необхідною та достатньою правовою підставою для підтвердження факту
припинення повноважень ОСОБА_2 на посаді генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю “Аллонж” з 03.05.2006 р., а відповідно і для
підтвердження факту припинення повноважень ОСОБА_2 з 03.05.2006 р. вчиняти
будь-які дії від імені Товариства, зокрема, укладати спірні Договори 2, 3, 4.
Даний факт, у свою чергу, є необхідною та достатньою підставою для висновку про
порушення вимог ст. 92 Цивільного кодексу України під час укладання спірних
договорів.

Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи-2, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та
додатково надані документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оглянувши у судовому
засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться у матеріалах справи, суд
-

ВСТАНОВИВ:

7 травня 2007 року на позачергових
загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Завод
КІНАП»розглядалось питання незаконного відчуження Товариством нежитлових
приміщень майнового комплексу за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160, що належав
Відкритому акціонерному товариству «Завод КІНАП». Як вбачається з Протоколу, акціонери
Товариства дізнались про відчуження комплексу в 2007 році.

Акціонери надали оцінку діям
Спостережної ради з приводу відчуження майнового комплексу як такі, що виходять
за компетенцію Спостережної ради та такі,
що призвели до матеріальних збитків акціонерів і такі, що в подальшому
можуть заподіяти шкоду Товариству, а отже, і акціонерам Товариства.

Також акціонери надали оцінку
договорам купівлі -продажу нежитлових приміщень майнового комплексу, як такі,
що є незаконними та направленими на незаконне заволодіння майном Відкритого
акціонерного товариства «Завод КІНАП».

З даного питання було прийнято
рішення про зобов'язання Правління оскаржити
договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, які можуть призвести до
пагубних наслідків для товариства.

У 2006 році Відкрите акціонерне
товариство «Завод КІНАП»відчужив на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аллонж»нежитлові приміщення, загальною площею 8 867,3 мІ .

Дане відчуження здійснювалось
шляхом укладання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме:

1)          договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 31.03.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлове приміщення 1-го поверху (в
літ. Б -виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10
площею -296,9 м2, приміщення 9 площею -18,1 м2,
приміщення 4 площею 88,8 м2, загальна площа відчужуваних приміщень
становить 403,8 м2, що становить 8/1000 частин (від майнового
комплексу площею 48 432,9 м2), які розташовані за адресою: м. Київ
вул. Фрунзе, 160 (Договір - 1). Даний договір з боку відповідача підписаний
Ражиком Вадимом Петровичем, який у тексті Договору іменується генеральним
директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”;

2)          договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 21.07.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлові приміщення  виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
621,9 м2, II поверх -площею 1 077,1 м2, III поверх
-площею 1 230,6 м2, IV поверх -площею 10 33,0 м2, V
поверх -площею 1 115,7 м2 , технічний поверх -площею 396,6 м2 .
Загальна площа відчужуваних приміщень становить 5 474,9 м2, що
становить 113/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2),
які розташовані за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160; (Договір - 2).
Даний договір з боку відповідача підписаний ОСОБА_2, яка у тексті Договору
іменується генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аллонж”;

3)          договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 21.07.2006 року,  відповідно
до якого було продано нежитлові приміщення
виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б'): I поверх
- площею  621,9 м2, II поверх
-площею 1 077,1 м2, III поверх -площею 1 230,6 м2, IV
поверх -площею 1 033,0 м2, V поверх -площею 1 115,7 м2 ,
технічний поверх -площею 396,6 м2 . Загальна площа відчужуваних
приміщень становить 5 474,9 м2, що становить 113/1000 частин (від
майнового комплексу пл.. 48 432,9 м2), які розташовані за адресою:
м. Київ вул. Фрунзе, 160 (Договір - 3). Даний договір з боку відповідача
підписаний ОСОБА_2, яка у тексті Договору іменується генеральним директором
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”;

4)          договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 24.10.2006 року,
відповідно до якого було продано нежитлове приміщення заводоуправління
(в літ. А),  II-го поверху: приміщення 1
-площею 29,6 м2, приміщення 2 -площею 157,3 м2, (групи
приміщень №1) - площею 186,9 м2
та приміщення 5 а - площею 10,1 м2 . Загальна площа
відчужуваних приміщень становить 197,00 м2, що становить 4/100
частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2), які розташовані
за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160. (Договір - 4). Даний договір з боку
відповідача підписаний ОСОБА_2, яка у тексті Договору іменується генеральним
директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”.

На підставі зазначених договорів,
третьою особою-1 - Київським міським бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна” було здійснено державну
реєстрацію права власності відповідача на вищевказані нежитлові приміщення та
видано відповідні реєстраційні посвідчення.

Суд вважає, що усі наведені
договори були укладені з порушенням вимог чинного законодавства, статуту
позивача та не відповідають  вимогам п.п.
1, 2, 3  ст. 203 Цивільного кодексу
України. Оскільки  згідно з п.1 ст. 215
Цивільного кодексу України  підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного
кодексу України, вказані договори купівлі-продажу є недійсними та такими, що не
породжують правових наслідків.

Суть допущених під час укладання
спірних договорів порушень полягає у наступному:

Покупець та продавець у даній
справі є юридичними особами, які є господарськими товариствами.

Пунктом 1 ст. 92 Цивільного кодексу
України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і
здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та
закону. Відповідно до цієї норми діями (бездіяльністю) юридичної особи як
суб'єкта цивільних відносин є відповідні дії її органів, що створені згідно із
законом. Згідно з п.1 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори
товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його
компетенцію і склад.

Договір 1 підписаний з боку
відповідача громадянином ОСОБА_3 в якості генерального директора Товариства.
Зазначена особа була обрана генеральним директором Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” 17.09.2004р.

Проте, наказом від 27 березня 2006
року генеральний директор ОСОБА_3 був відправлений у відпустку на термін з 28
березня 2006 року до 29 квітня 2006 року включно. На час відпустки, тобто, в
тому числі і на дату 31 березня 2006 року, коли ОСОБА_3 був підписаний Договір
1 від імені Товариства, повноваження генерального директора згідно з зазначеним
наказом були передані іншій особі - виконавчому директору ОСОБА_4, який на час
відпустки ОСОБА_3, тобто з  28 березня
2006 року до 29 квітня 2006 року включно, здійснював усі повноваження, права та
обов'язки генерального директора Товариства.

Видання даного наказу відповідає
вимогам статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” у редакції, що
діяла на момент його видання, відповідно до якої призначення тимчасово
виконуючого обов'язки директора на період відпустки генерального директора
Товариства не віднесено до компетенції загальних зборів учасників.  Наказ від 27.03.2006 р. про відпустку ОСОБА_3
є чинним, ніким не визнаний недійсним.

Отже, станом на 31 березня 2006
року ОСОБА_3 не мав повноважень на підписання від імені Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” Договору 1, відтак спірний договір укладений з
порушенням вимог п. 1 ст. 92 Цивільного кодексу
та підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6
статті 203 цього Кодексу. Так, частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Орган або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону виступає від його імені, зобов'язана діяти
в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

За таких умов, спірний Договір 1
укладений всупереч положенням ст.ст. 92, 203 Цивільного кодексу України, у
зв'язку з тим, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” не
мав повноважень на підписання оспорюваного договору, оскільки на час його
укладення поклав виконання своїх обов'язків на іншу особу.

Дана позиція відповідає правовій
позиції Вищого господарського та Верховного Суду України в аналогічних справах,
зокрема, правовій позиції Вищого господарського суду України у справі № 3/54-пд
про визнання недійсним договору купівлі-продажу товарного складу (постанова від
07.10.2004 р. у даній справі залишена без змін Верховним Судом України).

Договори 2, 3, 4 підписані від імені
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” громадянкою ОСОБА_2, яка в
тексті цих договорів іменується генеральним директором Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж”.

Дана фізична особа була обрана
генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”
рішенням зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” від
28.04.2006 р. Цими зборами також було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_3 з
посади генерального директора Товариства. Саме цей протокол зборів (від
28.04.2006 р.) ОСОБА_2 надавала нотаріусу та іншій стороні договору під час
укладання спірних Договорів 2, 3, 4 для підтвердження її повноважень як
генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, який
вправі підписувати від імені  Товариства
з обмеженою відповідальністю “Аллонж” спірні договори купівлі -продажу.  Проте наданням даного протоколу продавець був
введений в оману стосовно нібито наявності у ОСОБА_2 повноважень генерального
директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, що випливає з
наступного:

Згідно з рішеннями зборів учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” від 28.04.2006 р., до складу
його учасників увійшли: ОСОБА_2 (частка у статутному фонді 10%) та ОСОБА_1
(частка у статутному фонді 90%). 3 травня 2006 року відбулись загальні збори
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” з присутністю на них
учасника-власника 90% частки у статутному фонді -ОСОБА_1 (третя особа-2),
якими, ухвалені, зокрема, рішення про:

1.          Скасування рішення загальних зборів
учасників Товариства від 28 квітня 2006 року про звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора Товариства та обрання генеральним директором Товариства
ОСОБА_2 (рішення по питанню № 3 порядку денного зборів учасників Товариства від
28 квітня 2006 року) у повному обсязі; поновити ОСОБА_3 на посаді генерального
директора Товариства та звільнити з посади генерального директора Товариства
ОСОБА_2.

2.          Скасування та визнання нечинними усіх
рішень, актів, наказів, повноважень та довіреностей, прийнятих органами
управління або посадовими особами Товариства на підставі рішень зборів
учасників від 28.04.2006 р., зазначених в п.п. 1, 2, 3, 4 цього рішення;

3.          Заборону органам управління та
посадовим особам, працівникам Товариства провадити будь-які дії на
виконання  рішень зборів учасників від
28.04.2006 р., та визнано такі дії нечинними.

Окрім того, цими зборами ухвалені
рішення про звільнення ОСОБА_3 за згодою сторін з посади генерального директора
Товариства, посаду генерального директора та дирекцію як орган товариства
ліквідовано, та утворено новий одноосібний виконавчий орган -директора
Товариства; директором Товариства обрано ОСОБА_4

Відповідно до ст. 145 Цивільного
кодексу України  вищим органом товариства
з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Компетенція виконавчого
органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним
рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом,
іншим законом і статутом товариства.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 145
Цивільного кодексу України створення та відкликання виконавчого органу
товариства з обмеженою відповідальністю є виключною компетенцією загальних
зборів ТОВ. Пунктом 3 статті 99
Цивільного кодексу України встановлено, що члени виконавчого органу
можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків.

Отже, прийняття зборами учасників
як вищим органом Товариства з обмеженою відповідальінстю “Аллонж” зазначеного
рішення є необхідною та достатньою правовою підставою для підтвердження факту
припинення повноважень ОСОБА_2 на посаді генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю “Аллонж” з 03.05.2006 р., а відповідно і для
підтвердження факту припинення повноважень ОСОБА_2 з 03.05.2006 р. вчиняти
будь-які дії від імені Товариства, зокрема, укладати спірні Договори 2, 3, 4.
Даний факт, у свою чергу, є необхідною та достатньою підставою для висновку про
порушення вимог ст. 92 Цивільного кодексу України під час укладання спірних договорів.

Слід зазначити, що вказані
відомості, щодо наявності в ОСОБА_2 прав керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж”, підлягали внесенню до Єдиного державного реєстру і
були до нього внесені, проте, починаючи з 3 травня 2006 року були недостовірними.
Тобто, починаючи з 3 травня 2006 року, відомості про наявність у ОСОБА_2
статусу генерального директора не є такими, що могли міститись у Єдиному
державному реєстрі (ЄДР). Натомість, з 03.05.2006 р. до Єдиного реєстру мали
бути внесені відомості про наявність повноважень генерального директора
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” у ОСОБА_4 та їх відсутність у
ОСОБА_2  Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”,
якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі,
якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Таким чином, приписи ст. 18 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
не обмежують можливість третьої особи посилатись у спорі на недостовірність
відомостей, що містяться в ЄДР, а, напроти, надають їй право посилатись на
внесені  відомості як на достовірні,
ґрунтуючись на факті їх внесення до ЄДР. Проте, позивач не користується цим
правом та, навпаки, вказує що дані, які містились в ЄДР щодо Товариства з
обмеженою відповідальністю “Аллонж”, в частині особи керівника, достовірними з
03.05.2006 р. не були. Крім того, ст. 18 зазначеного Закону не визначає
наявності або відсутності у певних осіб повноважень діяти від імені юридичної
особи, оскільки це не є предметом регулювання згаданого Закону, а є предметом
регулювання Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших
актів законодавства. Дана норма визначає можливість для третьої особи
посилатись на відомості ЄДР як на достовірні у спорі, якщо цього бажає така
третя особа. Проте дана норма не скасовує чинності (або нечинності) повноважень
певних осіб діяти від імені товариства, які визначаються згідно з законом,
статутом та  рішеннями органів управління
юридичної особи, та тягнуть відповідні правові наслідки незалежно від факту
внесення змін до ЄДР.

Пунктом 1 статті 92 Цивільного
кодексу України передбачено, що  юридична
особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які
діють відповідно до установчих документів та закону.  Відповідно до цієї норми діями
(бездіяльністю) юридичної особи як суб'єкта цивільних відносин є відповідні дії
її органів, що створені згідно із законом. Наведені правові норми вказують на
припинення повноважень гр. ОСОБА_2 здійснювати дії від імені Товариства з
обмеженою відповідальністю “Аллонж” в якості генерального директора останнього,
у зв'язку з рішенням зборів учасників щодо її відкликання з посади. Отже, з
моменту прийняття рішення загальних зборів товариства про створення (обрання)
нового виконавчого органу саме через дії новообраного виконавчого органу  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аллонж” реалізує свою цивільну дієздатність як юридична особа, одночасно дії
бувших членів ліквідованого (відкликаного) виконавчого органу перестають бути
діями органу юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”
(оскільки призначено іншого голову виконавчого органу) та з цього часу не
створюють для юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аллонж” юридичних наслідків у вигляді створення або припинення її прав та
обов'язків.

За таких обставин, спірні Договори
2, 3, 4, укладені 21.07.2006 р. та 24.10.2006 р.,  суперечать загальним вимогам, встановленим
ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки всупереч ст. 92 Цивільного кодексу
України ці договори підписані (вчинені) від імені Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” фізичною особою, яка не мала будь-яких на те
повноважень.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 203
Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі. Підписання оспорюваного договору особою,
яка не має статусу генерального директора
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, проте зазначає себе в
тексті правочину як генеральний директор, вказує на те, що цей правочин не
вчинявся юридичною особою -  Товариством
з обмеженою відповідальністю “Аллонж” в особі її органів, отже,  Товариство з обмеженою відповідальністю “Аллонж”
не є стороною цього договору, так як ОСОБА_2 як фізична особа не мала
повноважень реалізовувати цивільну дієздатність Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” своїми діями, зокрема, укладати договори. Крім того,
за таких обставин, волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аллонж” на підписання правочину не є волевиявленням юридичної особи -
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” та не відповідає волі  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Аллонж” в особі його органів.

Слід додати, що порядок утворення
органів товариств та здійснення ними цивільної дієздатності юридичної
особи,  припинення повноважень
виконавчого органу товариства на здійснення дій в порядку реалізації цивільної
дієздатності  юридичної особи пов'язується
з прийняттям рішення вищого органу товариства, а не з припиненням трудових
відносин особи, що була членом виконавчого органу, з підприємством. Згідно зі
ст. 99 Цивільного кодексу України члени виконавчого органу можуть бути у
будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків за рішенням вищого органу.
Порядок утворення виконавчого органу товариства та його відкликання (припинення
повноважень) регулюється не трудовим законодавством, а відповідними нормами
Цивільного кодексу України.

Таким чином, спірні Договори 2, 3,
4 укладено з порушенням вимог п.1 ст. 92 діючого Цивільного кодексу України,
отже, вони повинні бути визнані недійсними, такими, що не створюють правових
наслідків.  Крім того, згідно зі ст. 228
Цивільного кодексу України нікчемним є правочин, який порушує публічний
порядок.  Правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних
прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади,
незаконне заволодіння ним.

Слід зазначити, що у даному випадку
наступне схвалення або несхвалення договорів юридичними особами (в особі
дійсних їх представників) не має правового значення та не усуває підстави для
визнання договорів недійсними. Так, згідно зі ст. 241 Цивільного кодексу
України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у
разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим,
зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про
прийняття його до виконання. Дана норма до відносин сторін не підлягає
застосуванню, оскільки нею врегулюваний випадок наявності в особи-представника
певних повноважень та їх перевищення.
Проте  особа, що підписувала
Договори від імені Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”,   діяла від імені останнього не з перевищенням
повноважень, а взагалі без будь-яких передбачених законом повноважень та не
були представниками Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” взагалі.
Отже, випадок підписання особою без повноважень, а не з перевищенням  повноважень певних правочинів від імені
іншої  особи не охоплюється диспозицією
ст. 241 Цивільного кодексу України. За таких обставин, дана норма не
застосовується до відносин сторін незалежно від того, чи  вчинялись Товариством з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” дії  щодо
схвалення укладеного сторонньою для нього особою договору.

Спірні Договори 2, 3, 4, виходячи з
наведеного, спрямовані на незаконне заволодіння належними  позивачу об'єктами нерухомого майна за
адресою та незаконну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю
“Аллонж” права власності на вказані об'єкти в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, тобто ці правочини є нікчемними (ст.228 Цивільного кодексу
України). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 Цивільного кодексу України).  Таким чином, вказаний договір не створює
правових наслідків. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю (п. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Дана позиція відповідає і тотожній
правовій позиції Вищого господарського та Верховного Суду України в аналогічних
справах, зокрема, правовій позиції Вищого господарського суду України у справі
№ 19/33 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень
(постанова від 10.02.2005 р. у даній справі залишена без змін постановою
Верховного Суду України від 05.04.2005 р.).

Також судом було встановлено, що
окрім наведених порушень, під час їх укладання були допущені і інші порушення
вимог закону та статуту обох сторін спірних договорів.

Вищенаведені договори
купівлі-продажу укладались в супереч інтересам акціонерів Відкритого
акціонерного товариства «Завод КІНАП»та призвели до матеріальних збитків.

Так в п.п. д) п. 8.2.14. статуту
Відкритого акціонерного товариства «Завод КІНАП»зазначено, що операції про
передачу під заставу, надання в оренду, продаж і відчуження іншим способами
майна Товариства, балансова вартість якого не перевищує 10 % підсумку балансу,
мають бути погоджені Спостережною радою, а якщо балансова вартість перевищує
10% підсумку балансу то такі угоди мають бути затверджені Загальними зборами. У
відповідності до Статуту Спостережна рада є органом Відкритого акціонерного
товариства «Завод КІНАП»(Товариства), який представляє інтереси акціонерів в
перерві між проведенням Загальних зборів акціонерів і в межах компетенції,
визначеної Статутом, контролює і регулює діяльність Правління.

Як вбачається з оскаржуваних
договорів, всі ці договори укладались з метою відчуження нежилих приміщень які,
являються частинами єдиного майнового комплексу, що підтверджується Свідоцтвом
на право власності серії МК № 010002033 від 03.02.1999 року, виданого Головним
управлінням майна КМДА.

Покупець за цими договорами є одна
й та сама  юридична особа, а саме
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аллонж».

Також слід відзначити, що продаж за
оскаржуваними договорами відбувався протягом семи місяців в 2006 році, з
березня по жовтень включно.

Піддавши аналізу спірні договори та
обставини укладання цих договорів, можна зробити висновок, що сторони по справі
продавець та покупець укладаючи ці договори переслідували мету здійснити
незаконне відчуження майнового комплексу всупереч інтересам акціонерів
підприємства, якому належить майновий комплекс. Оскільки відповідно до балансу
Відкритого акціонерного товариства «Завод КІНАП»сума загального балансу
підприємства станом на 01.01.2006 року складала 13 776 500 (тринадцять
мільйонів сімсот сімдесят шість тисяч п'ятсот) грн., а загальна сума за
Договорами 1, 2, 3, 4 становить 2 086 340 (два мільйони вісімдесят шість тисяч
триста сорок) грн. 84 коп., що становить 15,1442 % від загальної суми балансу.

Доказом цього є штучне подроблення
майнового комплексу на окремі приміщення, з метою, щоб нібито балансова
вартість відчужуваних приміщень не перевищувала 10% підсумкового балансу. Тобто
для того, щоб відчужити нежитлові приміщення в порушення інтересів акціонерів,
необхідно було розбити продаж майнового комплексу на декілька договорів,
оскільки якщо відчужувати майновий комплекс
одним договором, то вартість цього майна набагато перевищила поріг у
10%, і таке відчуження необхідно було б затверджувати на Загальних зборах, що
не входило в плани відповідача, оскільки акціонери не допустили б нанесення
прямих збитків собі.

Так, безперечним доказом цього є
укладання двох договорів в один день, а саме 21.07.2006 року, сторонами яких є
одні й ті самі особи, а приміщення, які відчужувались, знаходяться в одній
будівлі і навіть на одних і тих же поверхах.

Укладання договорів
купівлі-продажу, здійснювалось на підставі рішень Спостережної ради, що є
грубим порушенням положень статуту Відкритого акціонерного товариства «Завод
КІНАП», оскільки у відповідності до  п.п.
д) п. 8.2.14. Статуту операції про передачу під заставу, надання в оренду,
продаж і відчуження іншим способами майна Товариства, балансова вартість якого
не перевищує 10 % підсумку балансу, мають бути погоджені Спостережною
радою. Як вбачається з Протоколів Спостережної ради, рішення про продаж
нежитлових приміщень приймалось безпосередньо Спостережною радою, хоча, як
зазначалося, Спостережна рада лише повноважна погоджувати відчуження.

Відповідно до положень Статуту
Спостережна рада є контролюючим органом, тобто не виконавчо-розпорядчим органом
Відкритого акціонерного товариства «Завод КІНАП». Таким органом є Правління
Відкритого акціонерного товариства «Завод КІНАП», яке наділено функціями
виконавчо-розпорядчими та функціями оперативного керівництва усією поточною
діяльністю Товариства, а отже, рішення про необхідність відчуження майна
Товариства мало прийматися Правлінням Відкритого акціонерного товариства «Завод
КІНАП».

Як вбачається з документів,
Правління (до речі, колегіальний орган) не приймало жодних рішень та не
направляло на погодження Спостережної ради умови відчуження нежитлових
приміщень.

Крім того, Правління також не мало
компетенції приймати рішення про продаж нежитлових приміщень, оскільки у
відповідності до п.п. є) п. 8.3.14. Статуту Правління має право приймати
рішення про розпорядження майном, балансова вартість якого не перевищує 1%
підсумку балансу, що складає 137 765 (сто тридцять сім тисяч сімсот шістдесят
п'ять) грн.

Право колективної власності (ст. 21
Закону України «Про власність») здійснюється колективним власником через
створені ним органи управління: вищі (загальні збори, конференції, з'їздити
тощо), які здійснюють повноваження колективного власника щодо володіння,
користування належним йому об'єктами власності у повному обсязі, і органи, які
створюються цими вищими органами для здійснення окремих функцій з
господарського управління колективним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 92
Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про господарські
товариства»товариство набуває цивільних прав та обов'язків, здійснює їх через
свої органи (ст. 97 Цивільного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про
господарські товариства», ч.ч. 2, 3 ст. 30 Закону України «Про власність»), які
діють згідно установчих документів та закону.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
вбачається що рішення про відчуження нежитлових приміщень мало бути
вирішуватись виключно Загальними зборами, оскільки Спостережна рада не наділена
повноваженнями приймати рішення про відчуження, а Правління Відкритого
акціонерного товариства «Завод КІНАП»не могло прийняти рішення про відчуження,
оскільки вартість відчужуваного майна перевищує 1 % підсумку балансу.

Наведенні вище факти свідчать про
те, що спірні договори суперечать загальним вимогам норм ст. 203 Цивільного
кодексу України, оскільки всупереч ст. 92 Цивільного кодексу України ці
договори підписані від імені Товариства особою, яка не мала будь-яких на те
повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст
правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203
Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу нікчемним є
правочин, який порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав та свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна
фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Окрім наведеного, усі спірні
договори всупереч вимогам п. 9.5 Статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю “Аллонж” не затверджувались та не погоджувались з вищим
органом Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” -загальними зборами
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж”, тобто, були вчинені
всупереч загальним вимогам норм ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки
всупереч ст. 92 Цивільного кодексу України ці договори підписані від імені
Товариства з обмеженою відповідальністю “Аллонж” особою, яка не мала будь-яких
на те повноважень.

Підсумовуючи вищенаведене, спірні
Договори 1, 2, 3, 4 мають бути визнані недійсними у зв'язку з порушенням під
час їх укладання  вимог п.1 ст. 203
Цивільного кодексу України, п.п. 2, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236
Цивільного кодексу України).  Таким
чином, вказаний договір не створює правових наслідків. Недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (п. 1
ст. 216 Цивільного кодексу України). Отже, право власності на майно, яке було
предметом купівлі-продажу за спірними Договорами 1, 2, 3, 4,  у встановленому законом порядку до іншої
особи не переходило, а тому позивач є власником майна, яке було предметом
купівлі-продажу за недійсними Договорами 1, 2, 3, 4, оскільки ці договори є
недійсними, відтак не породжують
будь-яких правових наслідків, у тому числі зміни або припинення прав
власності позивача на дане майно, а рівно виникнення у будь-яких інших осіб
права власності на це майно.

Відповідно до п.п. 1, 2  ст. 16 Цивільного кодексу України  кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому,
способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання
права, визнання правочину недійсним, а також відновлення становища, яке
існувало до порушення права. Аналогічний припис містять також норми ч. 1,2 ст.
20 Господарського кодексу України.

Керуючись ст. 16, ч. 1 ст. 92, ст.ст.
97-99, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 23 Закону України
"Про господарські товариства", ст. 21, ч.ч. 2, 3 ст. 30 Закону
України "Про власність", ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задовольнити.

2.           Визнати недійсними з моменту
укладання:

-          договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень (нежилого приміщення 1-го поверху (в літ. Б -виробничого корпусу № 1
(без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 площею -296,9 м2,
приміщення 9 площею 18,1 м2, приміщення 4 площею 88,8 м2,
загальна площа відчужуваних приміщень 403,8 м2, що становить 8/1000
частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2), які розташовані
за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160), укладений 31.03.2006 року між Відкритим
акціонерним товариством “Завод КІНАП” та Товариством з обмеженою
відповідальністю “Аллонж”;

-          договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень (нежилого приміщення
виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б'): I поверх
- площею  621,9 м2, II поверх
-площею 1 077,1 м2, III поверх -площею 1230,6 м2, IV
поверх -площею 1033,0 м2, V поверх -площею 1 115,7 м2 ,
технічний поверх -площею 396,6 м2 ; загальна площа відчужуваних
приміщень 5 474,9 м2, що становить 113/1000 частин (від майнового
комплексу площею 48 432,9 м2 ), які розташовані за адресою: м. Київ
вул. Фрунзе, 160), укладений 21.07.2006 року між Відкритим акціонерним
товариством “Завод КІНАП” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Аллонж”;

-          договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень (нежилого приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища),
їдальня (літ. Б'): I поверх - площею
458,1 м2, II поверх -площею 451,9 м2, III поверх
-площею 454,3 м2, IV поверх -площею 454,9 м2, V поверх
-площею 455,8 м2 , VI поверх -площею 457,9 м2 , підвал
-площею 58,7 м2 загальна площа відчужуваних приміщень   2 791,6 м2, що становить 58/1000
частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2), які розташовані
за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160), укладений 21.07.2006 року між Відкритим
акціонерним товариством “Завод КІНАП” та Товариством з обмеженою
відповідальністю “Аллонж”;

-          договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень (нежилого приміщення
заводоуправління (в літ. А),
II-го поверху: приміщення 1 -площею 29,6 м2, приміщення 2
-площею 157,3 м2, (групи приміщень №1) - площею 186,9 м2,
та приміщення 5 а - площею 10,1 м2. Загальна площа відчужуваних
приміщень становить 197,00 м2, що становить 4/100 частин (від
майнового комплексу площею 48 432,9 м2), які розташовані за адресою:
м. Київ вул. Фрунзе, 160), укладений 24.10.2006 року між Відкритим акціонерним
товариством “Завод КІНАП” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Аллонж”.

3.          Визнати за Відкритим акціонерним
товариством “Завод КІНАП” (, 04073, м. Київ, вул. Фрунзе,
160) право власності на об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення:

- нежилі приміщення, які розташовані за
адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 160: нежилі приміщення 1-го поверху (в літ. Б
-виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 пл. -296,9
м2, приміщення 9 площею -18,1 м2, приміщення 4 площею
88,8 м2, загальна площа відчужуваних приміщень становить 403,8 м2,
що становить 8/1000 частин (від майнового комплексу пл. 48 432,9 м2);

- нежилі приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ вул. Фрунзе,
160: нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня
(літ. Б'): I поверх - площею  621,9 м2,
II поверх -площею 1 077,1 м2, III поверх -площею 1 230,6 м2,
IV поверх -площею 1 033,0 м2, V поверх -площею 1 115,7 м2 ,
технічний поверх -площею 396,6 м2  (загальна площа   приміщень становить 5474,9 м2, що
становить 113/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2);

- нежилі приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ вул. Фрунзе,
160: нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальня
(літ. Б'): I поверх - площею  458,1 м2,
II поверх -площею 451,9 м2, III поверх -площею 454,3 м2,
IV поверх -площею 454,9 м2, V поверх -площею 455,8 м2 ,
VI поверх -площею 457,9 м2 , підвал -площею 58,7 м2 загальна
площа відчужуваних приміщень   2791,6 м2,
що становить 58/1000 частин (від майнового комплексу площею 48 432,9 м2));

- нежилі приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ вул. Фрунзе,
160: нежилі приміщення заводоуправління (в літ. А),  II-го поверху: приміщення 1 -площею 29,6 м2,
приміщення 2 -площею 157,3 м2, (групи приміщень №1) - площею 186,9 м2,
та приміщення 5 а - площею 10,1 м2 . Загальна площа відчужуваних
приміщень становить 197,00 м2, що становить 4/100 частин (від
майнового комплексу площею 48 432,9 м2).

4. Зобов'язати сторін повернути одна одній належне за договорами в
порядку двосторонньої реституції, а саме:

-          зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство "Завод КІНАП" (, 04073, м. Київ, вул.
Фрунзе, 160) сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю
"Аллонж" (, 03022, м. Київ, вул. Амурська, 6)
грошові кошти у відповідності до договорів у розмірі 2 086 340 (два мільйони
вісімдесят шість тисяч триста сорок) грн. 84 коп.;

-          зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аллонж" (, 03022, м. Київ, вул.
Амурська, 6) повернути Відкритому акціонерному товариству "Завод
КІНАП" (, 04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160) 8 867,3 м2
нежилі приміщення майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ вул.
Фрунзе, 160.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аллонж" (, 03022, м. Київ, вул.
Амурська, 6) на користь Відкритого акціонерного товариства "Завод
КІНАП" (, 04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160) 85
(вісімдесят п'ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно
до ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
А.М. Демидова

Дата
підписання -04.06.2007 р.