ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.08.2007
Справа №2-7/18659-2006

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Симбірцева, 1А, ідентифікаційний код 00191307)

До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (98683, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, ідентифікаційний код 32684632)

Про стягнення 33889,29 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (98683, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, ідентифікаційний код 32684632)

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Симбірцева, 1А, ідентифікаційний код 00191307)

Про припинення правовідносин та стягнення 3185,26 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом) – не з’явився.

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом) – Балян Є. С., предст., дов. №600 від 05.01.2006 р.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» про стягнення 33889,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов’язань по повній та своєчасній оплаті виконаних позивачем за договором №681 від 28.04.2006 р. робіт, через що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» перед Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» станом на 16.10.2006 р. складає 31813,19 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошового зобов’язання у розмірі 1183,45 грн. та інфляційні втрати і 3% річних на загальну суму 892,65 грн.

Заявою №53-02/52 від 09.01.2007 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ТОВ «Еліта-Ялос» заборгованість у розмірі 31813,19 грн., 2474,5 грн. пені, 1989,38 грн. інфляційних втрат, 422,57 грн. трьох відсотків річних, всього – 36999,65 грн. Вказане уточнення було прийнято судом до розгляду.

15.01.2007 р. до ГС АР Крим від ТОВ «Еліта-Ялос» надійшла зустрічна позовна заява до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», в якій позивач (відповідач за первісним позовом) просить суд припинити правовідносини між ТОВ «Еліта-Ялос» та ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на суму 31813,19 грн. шляхом заліку зустрічних вимог на суму 31813,19 грн., які виникли з договору №360 від 21.11.2003 р. та договору №681 від 28.04.2006 р., а також стягнути з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» заборгованість у розмірі 3185,26 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Еліта-Ялос» та ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» був укладений договір купівлі-продажу №360 від 21.11.2003 р., згідно з п. 5.1.4 якого позивач (відповідач за первісним позовом) зобов’язувався відшкодовувати ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» витрати з податку на землю. ТОВ «Еліта-Ялос» повідомило, що станом на 30.12.2005 р. відповідачем (позивачем за первісним позовом) було нараховане відшкодування витрат з податку на землю всього на суму 197548,24 грн., а ТОВ «Еліта-Ялос» станом на 30.12.2005 р. фактично було сплачено 232546,69 грн., тобто була здійснена переплата у розмірі 34998,45 грн., через що у ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» виникли зобов’язання щодо її повернення. Позивач (відповідач за первісним позовом) зазначив, що оскільки заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» перед Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» за укладеним між сторонами договором про надання послуг №681 від 28.04.2006 р. склала 31813,19 грн., ним на адресу відповідача (позивача за первісним позовом) був направлений лист з пропозицією перенести переплачену суму з відшкодування витрат з податку на землю в розмірі 31813,19 грн. на заборгованість з їхньої сторони у розмірі 31813,19 грн., тобто була заявлена пропозиція здійснити залік зустрічних грошових зобов’язань, яка Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» була залишена без задоволення листом від 16.06.2006 р. Позивач (відповідач за первісним позовом) зауважує, що відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України залік зустрічних вимог може бути здійснений за заявою однієї із сторін, а тому правовідносини сторін по зустрічним зобов’язанням позивача та відповідача по сплаті суми у розмірі 31813,19 грн., які виникли з договору №360 від 21.11.2003 р. та договору №681 від 28.04.2006 р. підлягають припиненню. Крім того, ТОВ «Еліта-Ялос» повідомило, що оскільки з загальної суми заборгованості відповідача (позивача за первісним позовом) зарахуванню підлягає 31813,19 грн., сума боргу, що залишилася, у розмірі 3185,26 грн. підлягає стягненню з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Ухвалою ГС АР Крим від 15.01.2007 р. зустрічна позовна заява була прийнята судом до свого провадження.

Ухвалою ГС АР Крим від 15.02.2007 р. провадження у справі було зупинено до розгляду Господарським судом АР Крим справи №2-27/435-2007А та Господарським судом Дніпропетровської області справи №35/27-07.

Ухвалою ГС АР Крим від 07.05.2007 р. провадження у справі було поновлено.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» повідомило, що твердження ТОВ «Еліта-Ялос» про те, що сума фактичної заборгованості ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» перед ТОВ «Еліта-Ялос» складає 34998,45 грн. не відповідає дійсності, оскільки відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) не враховані рахунки по відшкодуванню витрат з земельного податку №266 від 31.01.2004 р., №422 від 28.02.2004 р. та №850 від 31.03.2004 р. на загальну суму 3185,26 грн., які, однак, були оплачені ТОВ «Еліта-Ялос» в повному обсягу. Таким чином, ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вважає вимоги ТОВ «Еліта-Ялос» про стягнення заборгованості у розмірі 3185,26 грн. необґрунтованими.

У судовому засіданні представник ТОВ «Еліта-Ялос» заяву про часткову відмову від позову та припинення провадження у справі, в якій просить прийняти відмову від позову в частині стягнення з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» суми заборгованості в розмірі 3185,26 грн. та припинити провадження у справі у зв’язку з відсутністю між сторонами предмету спору. Крім того, ТОВ «Еліта-Ялос» просить стягнути з відповідача (позивача за первісним позовом) судові витрати у розмірі 467,98 грн. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Представник Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника ТОВ «Еліта-Ялос», суд

ВСТАНОВИВ :

28.04.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (Замовник) був укладений договір про надання послуг №681, п. 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобов’язується за дорученням Замовника надати послуги згідно локального кошторису, який є додатком до цього договору, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору приймання Замовником послуг, наданих Виконавцем, оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами протягом трьох робочих днів після фактичного надання послуг.

Підписання акту здачі-приймання наданих послуг Замовником є підтвердженням відсутності претензій з його сторони до якості наданих послуг (п. 2.2 Договору).

Вартість послуг, що надаються Виконавцем, складає 43412,40 грн. (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний в цьому договорі.

П. 3.3 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг протягом 5 робочих днів з моменту підписання Сторонами акту здачі-приймання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного договору Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» були виконані роботи на загальну суму 35205,60 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання виконаних підрядних робіт, підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств.

На оплату виконаних робіт позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) був виставлений рахунок №923 від 28.04.2006 р. Вказаний рахунок був оплачений ТОВ «Еліта-Ялос»  частково в сумі 3392,41 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка з банківського рахунку. Отже, сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» перед Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» складає 31813,19 грн. Вказаний факт не заперечується відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) по суті.

21.11.2003 р. між Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу №360, згідно з п. 1.1 якого Продавець в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, зобов’язується передати у власність Покупцю майно цілісного майнового комплексу пансіонату «Криворізький Горняк», яке знаходиться за адресою: м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, на земельній ділянці площею 7,5534 га, переданій у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею №40 від 14.04.1997 р. (далі за текстом ЦМК), згідно картотеки основних фондів ЦМК станом на 01 грудня 2003 року (Додаток №1 – є невід’ємною частиною цього Договору), право власності Продавця на об’єкти нерухомості, що входять до складу ЦМК підтверджується свідоцтвом про власність на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Семіїзької селищної ради восьмого серпня 2003 року, рішення №2218 від 07.08.2003 р. та зареєстрованим Комунальним підприємством «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» 8 серпня 2003 р., реєстраційний номер 2192471, а Покупець зобов’язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, прийняти зазначене майно і сплатити договірну ціну за нього.

Право власності на об’єкти переходить до Покупця з моменту підписання акут прийому-передачі (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1.4 Договору Покупець зобов’язаний після підписання акту прийому-передачі відшкодовувати Продавцю витрати, пов’язані з оплатою комунальних послу та податку на землю за весь період переоформлення правоустановчих документів на ЦМК та земельну ділянку.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з переплатою грошових коштів на відшкодування витрат з податку на землю Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» листом №260 від 07.06.2006 р. звернулося до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» з пропозицією щодо перенесення зайве сплачених грошових коштів у розмірі 31813,19 грн. на погашення заборгованості за виконані роботи з ремонту елінгу за договором №681 від 28.04.2006 р.

Листом №53-02/1657 від 16.06.2006 р. Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» повідомило ТОВ «Еліта-Ялос», що правильність здійсненого комбінатом перерозрахунку платежів до бюджету податку на землю спростовуються Державною податковою інспекцією в м. Ялті, через що у комбінату відсутні реальні підстави переносити платежі за договором №360 від 21.11.2003 р. у вказаній ТОВ «Еліта-Ялос» сумі на погашення заборгованості за виконані за договором №681 від 28.04.2006 р. роботи.

Проте, з цього  приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Суд зазначає, що зарахування за правовими наслідками не відрізняється від виконання зобов'язання, здійсненого належним чином. Особливість зарахування полягає в тому, що воно може припинити одразу два зустрічних зобов'язання. При цьому не має значення та обставина, на якій підставі виникли ці зобов'язання. Зарахуванням можуть припинятися тільки однорід ні вимоги. Вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту. Однорідність вимог, що є предметом зарахування, передбачає і їх юридичну однорідність, Один вид вимоги — це грошова заборгованість за поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. Отже, враховуючи те, що між сторонами у справі існують взаємні грошові зобов’язання (наявність заборгованості за виконані роботи та переплата з відшкодування податку на землю), вимоги сторін є однорідними, через що їх залік можливий на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України.

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов'язання зарахуванням, є ясність вимог, тобто між сторонами немає спору відносно характеру зобов'я зання, його змісту, умов виконання тощо. Якщо ж одна зі сторін звернулась із заявою про зарахування, а інша сторона зобов'язання протиставить цій вимові заперечення відносно характеру, терміну, розміру виконання тощо, то в такому випадку спір підлягає судовому розгляду, і припинення зобов'язання можливе лише за рішенням суду. Отже, враховуючи те, що листом №53-02/1657 від 16.06.2006 р. Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» заперечувало розмір грошових вимог, залік яких запропонував позивач (відповідач за первісним позовом), Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» обґрунтовано звернулося до суду з позовом про захист свого оспорюваного права.

З приписів ст. 601 Цивільного кодексу України вбачається, що зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином, може бути здійснено за заявою однієї із сторін зобовязання та не потребує обов’язкової згоди іншої сторони. Причому обидва зобов’язання (борг заявника перед адресатом і борг адресата пери заявником) слід вважати припиненими в момент здійснення заяви про зарахування. Оскільки в цивільному праві строк для початку нарахування пені, процентів та суми індексації заборгованості обчислюється днями (з наступного дня), за день, в який зроблена заява про зарахування, повинна бути нарахована пеня, проценти та сума індексації (якщо зобов'язання прострочене і є підстави для застосування зазначених санкцій).

Таким чином, суд дійшов висновку, що зустрічні зобов’язання сторін у справі за договором №360 від 21.11.2003 р. та договором №681 від 28.04.2006 р. у розмірі  31813,19 грн. були припинені зарахуванням 07.06.2006 р.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є, у  тому числі, припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» в частині припинення правовідносин між сторонами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» щодо стягнення з ТОВ «Еліта-Ялос» заборгованості у розмірі 31813,19 грн. слід відмовити. У той же час, судом не може бути прийнятий до уваги акт про погашення заборгованості №5, підписаний сторонами 25.06.2007 р., оскільки вказаний акт суперечить положенням законодавства України, позаяк заборгованість між ТОВ «Еліта-Ялос» та ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у розмірі 31813,19 грн., стосовно якої і був підписаний сторонами акт №5 від 25.06.2007 р., була погашена 07.06.2006 р. заліком зустрічних вимог.

Суд також звертає увагу на те, що у зустрічній позовній заяві містилася вимога ТОВ «Еліта-Ялос» про стягнення з відповідача (позивача за первісним позовом) заборгованості у розмірі 3185,26 грн., від якої позивач (відповідач за первісним позовом) відмовився заявою №475 від 22.08.2007 р.

Проте, суд зазначає, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Як свідчать матеріали справи, підставою для викладення ТОВ «Еліта-Ялос» вимоги про стягнення з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» заборгованості у розмірі 3185,26 грн. є його посилання на те, що загальна сума переплати земельного податку складає 34998,45 грн., у той час як залік зустрічний вимог був проведений на суму 31813,19 грн. Суму, що залишилася неповернутою (3185,26 грн.) позивач (відповідач за первісним позовом) і просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». Однак, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Еліта-Ялос» не були враховані рахунки по відшкодуванню витрат з земельного податку №266 від 31.01.2004 р., №422 від 28.02.2004 р. та №850 від 31.03.2004 р. на загальну суму 3185,26 грн., які, однак, були оплачені ним в повному обсягу. Таким чином, відмова позивача (відповідача за первісним позовом) від вимоги про стягнення з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» заборгованості у розмірі 3185,26 грн. не може бути прийнята судом, оскільки вказана дії суперечить чинному законодавству. Отже, суд вважає за необхідне в цій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Стосовно вимоги Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» пені, інфляційних втрат та річних за прострочення виконання грошового зобов’язання суд повідомляє наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених ст. 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В п. 8.2 Договору №681 від 28.04.2006 р. сторони передбачили, що у випадку порушення Замовником строків розрахунків за договором Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Як вже було зазначено раніше, оскільки в цивільному праві строк для початку нарахування пені, процентів та суми індексації заборгованості обчислюється днями (з наступного дня), за день, в який зроблена заява про зарахування, повинна бути нарахована пеня, проценти та сума індексації (якщо зобов'язання прострочене і є підстави для застосування зазначених санкцій).

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) строків виконання грошового зобов’язання по оплаті вартості виконаних позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) за договором №681 від 28.04.2006 р. підрядних робіт до припинення зустрічних вимог заліком, тобто до 07.06.2006 р. Отже, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» на користь Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підлягають пеня, інфляційні втрати та 3% річних за період з 11.05.2006 р. по 07.06.2006 р. у розмірах 512,59 грн., 176,03 грн. та 80,83 грн. відповідно.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що оскільки вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» про припинення між сторонами правовідносин є немайновою, за яку справляється державне мито у розмірі 85,00 грн., зайве сплачене позивачем (відповідачем за первісним позовом) державне мито підлягає поверненню з Державного бюджету за його заявою.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (98683, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, ідентифікаційний код 32684632) на користь Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Симбірцева, 1А, ідентифікаційний код 00191307) пеню у розмірі 512,59 грн., 176,03 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 80,83 грн., 7,69 грн. державного мита та 2,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині первісного позову відмовити.

4.          Зустрічний позов задовольнити частково.

5.          Припинити з 07.06.2006 р. правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (98683, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, ідентифікаційний код 32684632) та Відкритим акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Симбірцева, 1А, ідентифікаційний код 00191307) на суму 31813,19 грн. шляхом заліку зустрічних грошових вимог на суму 31813,19 грн., які виникли на підставі договору №360 від 21.11.2003 р. та договору №681 від 28.04.2006 р.

6.          В іншій частині зустрічного позову відмовити.

7.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Симбірцева, 1А, ідентифікаційний код 00191307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-Ялос» (98683, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, ідентифікаційний код 32684632) 85,00 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

8.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.