ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 36/248
08.08.07 р.

За позовом    Заступника Прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До                  Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»

Про                повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя     Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від прокуратури   не з`явився

Від позивача        Донченко К.Ю. по довіреності  № 225-КР-911 від 18.07.2007р.

Від відповідача   не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду м. Києва переданий  позов Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про зобов’язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Святослав» звільнити земельну ділянку площею 200 кв.м. по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва під прибудову приміщення, привівши її у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Святослав»використовує земельну ділянку  площею 200 кв.м. по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва під прибудову приміщення, без документа, що посвідчує право власності, право  постійного користування,  або право орендного користування.

Представник прокуратури в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, вимог суду викладених в ухвалі суду про порушення провадження у справі  від  18.07.2007 р. не виконав. Заяв, клопотань через канцелярію суду від прокуратури не надходило.

Представник Київської міської Ради в судовому засіданні позов підтримав повністю, зазначаючи, що відповідач без правовстановлюючих документів, відповідно до яких право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, використовує земельну ділянку площею 200 кв.м. по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва під прибудову приміщення.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, в судове засідання представник відповідача не з»явився, вимог суду викладених в ухвалі суду про порушення провадження у справі  від  18.07.2007 р. не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз’яснення Президії ВАСУ від 18.09.97. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України). Повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.07.2007 р. Свідчить про те, що ухвалу про порушення провадження відповідач отримав 25.07.2007р.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача, Господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель в місті Києві  здійснюється Київською міською радою.

При здійсненні Київською міською радою вищезазначених повноважень встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Святослав»без правовстановлюючих документів, відповідно до яких право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, використовує земельну ділянку  площею  200 кв.м. по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва та самовільно проводить роботи по будівництву прибудови приміщення, що є порушенням вимог ст.ст. 125, 126, Земельного кодексу України. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до акту перевірки дотримання суб’єктом підприємницької діяльності вимог містобудівного законодавства Деснянської районної у м. Києві державної адмінстрації було встановлено, що у відповідача відсутні будь - які  документи,  що підтверджують право власності або право користування  земельною ділянкою  площею 200 кв.м. по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва та встановлено, що відповідач самовільно проводить роботи по будівництву прибудови до торговельного комплексу «Русь»без необхідної документації.

Рішенням Деснянської районної у м. Києві ради № 16 третьої сесії п’ятого скликання від 12.10.2006 р. зобов’язано відповідача в місячний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 200 кв.м., по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва та знести самовільно збудовані будівлі і споруди за власний рахунок.

Нормами статті 212  Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або користувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об"єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 40 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 9 Земельного кодексу України, визначені повноваження Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин, до яких належить: розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об"'єкти, визначені відповідно  до закону як об"єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону  України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права  суб"єкта  комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України  підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач безпідставно займає земельну ділянку, чим порушує інтереси держави щодо регулювання державою земельних відносин з метою створення умов для раціонального використання й охорони земель, рівноправного розвитку всіх форм власності на землю і господарювання.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 пункту 1 статті 211 Земельного кодексу України у разі самовільного зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 статті 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до ст. 33 Господарського  процесуального кодексу України

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач належних доказів правомірності користування спірною земельною ділянкою суду не надав.

Враховуючи вищевикладене,  суд приходить до висновку, що позовні вимоги  є обгрунтованими, а  тому  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене  та керуючись  ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Святослав»(02098, м. Київ, вул. Братиславська, 30а, кв. 95; ідентифікаційний код 21590224) звільнити земельну ділянку площею 200 кв.м., по вул. Курчатова, 19а у Деснянському районі м. Києва під прибудову приміщення, привівши її у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав»(02098, м. Київ, вул. Братиславська, 30а, кв. 95; ідентифікаційний код 21590224) в lоход Державного бюджету України  85 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Суддя
Трофименко Т.Ю.