ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.07.07р.

Справа № 1/140-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕАНТА", м.Підгороднє Дніпропетровського району,

до  Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України"Павлоградського комбінату хлібопродуктів, м. Павлоград,

про зобов'язання повернути зі зберігання насіння соняшнику залишковою вагою 155274кг.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача -не з'явився

від відповідача - Кондус Л.І., юрисконсульт, дов. б/н від 09.04.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ "СЕАНТА" звернулось з позовом до ДП ДАК "Хліб України" Павлоградського комбінату хлібопродуктів про забов'язання повернути зі зберігання відповідно до умов договору від 20.09.2004 р., насіння соняшнику заліковою вагою 155274кг.

Відповідач відзив на позов не надав, у поясненнях вказує на те, що за заявою керівника ТОВ „СЕАНТА” відділом по ОВС СВ по РВВС ПСВГ СУ УМВС України в Дніпропетровській області була порушена кримінальна справа по факту шахрайства. У зв’язку з вказаними обставинами вилучені всі оригінали документів, які свідчать про господарські взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем.

Відповідач зазначає у заяві, що не має можливості надати заперечення по суті позовних вимог.

22.06.07 р. Позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2004 р. ТОВ “СЕАНТА” (далі –Позивач) укладено договір складського зберігання зерна й олійних культур (далі –Договір) з ДП ДАК “Хліб України” Павлоградський комбінат хлібопродуктів (далі –Відповідач).

Відповідно до п.4.1. Договору Позивач зобов’язався доставити зерно Відповідачу своїм транспортом за свій рахунок по належно-оформленим товарно-транспортним документам.

Відповідно до наявних у справі документів, за період з 21.09.04 р. по 08.10.04 р. Позивачем було завезено і передано на зберігання насіння соняшника в заліковій вазі 166464кг, згідно реєстрів накладних на прийняте зерно.

Крім того, Позивач придбав у ПП Соловйова 33560кг насіння соняшника, яке знаходилось на зберіганні Відповідача, здійснивши переоформлення цього соняшника по складу.

Загальна вага переданого на зберігання Відповідача соняшника, що належав ТОВ “СЕАНТА”, склала 200024кг, що підтверджується виданою Відповідачем складською квитанцією на зерно.

Згідно п.1.4. Договору , насіння передається на зберігання з умовою “до потреби”, але не довше ніж до 01.06.2005 р.

Пункт 3.1. Договору передбачає, що Відповідач зобов’язався в міру надходження зерна від Позивача забезпечити його своєчасне приймання і при необхідності, відповідно до вимог діючих Інструкцій, очищення, сушіння, фумігацію з метою забезпечення оптимальних умов тривалого збереження зерна.

Крім того, однією з умов Договору є обов’язок Відповідача не користуватися переданим на зберігання зерном у своїх цілях та інтересах (п.3.3.).

Відповідно до п.3.5. Відповідач зобов’язався здійснити відпуск зерна в автомобільний або залізничний транспорт, що надається Позивачем або переоформлення зерна на особовий рахунок нового власника, при відчуженні зерна, в узгоджених сторонами об’ємах та в обговорені строки.

Вартість наданих Відповідачем послуг та порядок розрахунків передбачені розділом 5 Договору. Так, відповідно п.5.3. оплата за надані послуги здійснюється Позивачем на протязі 3-х днів з моменту отримання рахунку та акту виконаних робіт, але не пізніше дати отримання зерна зі збереження (переоформлення) зерна третій особі.

У разі тривалого збереження зерна оплата послуг здійснюється щомісячно на підставі рахунку, виписаного відповідно акту виконаних робіт.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2005 р. Позивач звернувся до Відповідача з проханням відвантаження соняшника та 01.06.05 р. Позивач провів розрахунок за послуги зберігання, надані Відповідачем за період вересень 2004 р. – травень 2005 р. у сумі 22749грн.

15.06.05 р. Відповідач відвантажив Позивачу за накладною № 2654 насіння соняшника у кількості 15750 кг. Невідвантаженим залишився обсяг соняшника в кількості 184274кг.

Відповідно до п.2.3. відпустка зерна зі збереження здійснюється Відповідачем партіями на підставі письмового клопотання Позивача, у присутності його представника, на умовах остаточного розрахунку за наданий Відповідачем об'єм послуг. Відпустка зерна може здійснюватись шляхом переоформлення зерна з особового рахунку Позивача на особовий рахунок нового власника зерна, при письмовому підтвердженні згоди нового її власника.

Відповідно до п.6.10. Відповідач зобов’язаний письмово за сім днів до закінчення строку збереження зерна попередити Позивача про закінчення строку збереження та продовжувати строк виборки зерна.

Згідно листа Позивача, направленого Відповідачу 13.10.05 р. з вимогою про відпуск продукції, що знаходиться на зберіганні, останній лише 22.02.2006 р. відвантажив за накладними № 3344 та № 3347 Позивачу ще 29 тон соняшника, що підтверджується складською квитанцією на зерно № 0149 від 22.02.2006 р.

З лютого 2006 р. по теперішній час зобов’язання Відповідача залишаються виконаними частково, а 155274кг насіння соняшника, що належить Позивачу, залишаються невідвантаженими. В добровільному порядку Відповідач відмовляється повертати зі зберігання насіння соняшнику, що належить Позивачу.

Таким чином, на час розгляду справи Відповідачем частково повернуто зерно в кількості 44750кг, залишок, відповідно наданих документів (квитанцій), складає 155274кг.

Відповідно до п.6.2. Договору Відповідач відшкодовує Позивачу втрату або невиправдану нестачу зерна, яке перебуває на збереженні –у розмірі вартості втраченого або невиправдано відсутнього зерна виходячи з договірних цін, зазначених в п.1.3., а також фактично сплачену Позивачем вартість послуг по втраченому або відсутньому зерну.

Відшкодування шкоди Позивачу здійснюється Відповідачем за домовленістю сторін, або шляхом перерахування грошових коштів, або шляхом  відшкодування в натуральному вигляді однорідної продукції або будь-якою іншою сільськогосподарською продукцією у відсутньому об'ємі по узгодженій сторонами вартості.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, заявив клопотання про зупинення розгляду справи у зв’язку з порушенням кримінальної справи по факту заволодіння майном ТОВ “СЕАНТА” шляхом шахрайства за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши документи, надані слідчим відділом з розслідування ОВС та ЗСОГ слідчого управління УМВС України в Дніпропетровській області відповідно до запиту господарського суду, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи наявні усі необхідні документи для прийняття рішення по суті.

За таких обставин, клопотання Відповідача задоволенню не підлягає.

За умовами статті 525 ЦК України зобов’язання повинно виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допустима.

Стаття 625 передбачає, що Боржник   не   звільняється   від   відповідальності    за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.626 Договором   є   домовленість   двох   або  більше  сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір  є  одностороннім,  якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії  або  утриматися від  них,  а  друга  сторона  наділяється лише правом вимоги,  без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір  є  двостороннім,  якщо  правами  та   обов'язками наділені обидві сторони договору. До  договорів,  що  укладаються  більш  як двома сторонами (багатосторонні договори),  застосовуються загальні положення  про договір,  якщо  це  не  суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним,  якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Крім того, відповідно до умов ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Стаття 942 ЦК України передбачає, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів,  встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства,  для забезпечення схоронності речі та на першу вимогу поклажодавця (Позивача по справі) повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст.953 ЦК України).

Відповідач повинен нести відповідальність відповідно до ст.ст. 950, 951 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, в даному випадку це насіння соняшнику заліковою вагою 155274кг.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" Павлоградський комбінат хлібопродуктів (51400, м.Павлоград, вул.Заводська, 1а) передати зі зберігання ТОВ “СЕАНТА” (52001, м.Підгороднє, вул.Чапаєва, 51) насіння соняшнику заліковою вагою 155274кг.

Стягнути Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" Павлоградського комбінату хлібопродуктів (51400, м.Павлоград, вул.Заводська, 1а, , р/р 6001 в ДФ АТ “Індустріально-експортний банк”, МФО 307015) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕАНТА" (юридична адреса: 52001, м.Підгороднє, вул.Чапаєва, 51, фактична адреса: 51200, м.Новомосковськ, вул.Радянська, 127, , р/р 620 в ДФ ВАТ КБ “Промекономбанк”, МФО 306481) 85грн. 00коп. (вісімдесят п'ять грн. 00коп.) –витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) –витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано
15.09.07 р.