ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

08.10.07                                                                                          Справа №  17/203-07

За позовом  Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС"

до                  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСЕРВІС"

про                стягнення 13 484,29 грн.

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:      Сусленко В.О.;

відповідача:  Хищенко С.В.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСЕРВІС" (далі –Відповідач)  про стягнення 13 484,29 грн. суми основного боргу.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору № 60-Е про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 01.04.2005р. щодо оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.06.2007р. порушено провадження у справі № 17/203-07 та призначено до розгляду.

Відповідачем подано відзив № 13-675/07-07 від 01.08.2007р. на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивачем виставлено до сплати більшу кількість теплової енергії, ніж використовує відповідач, у той час, як по умовам Договору № 60-Е від 01.04.2005р. відповідач зобов’язаний сплачувати частину послуг, сплачених позивачем, пропорційно займаної площі.

06.08.2007р. в судовому засіданні суд оголосив перерву в засіданні до 22.08.2007р.

У зв’язку з клопотанням представника відповідача щодо витребування документів суд відклав розгляд справи на 10.09.2007р.

Позивачем подано пояснення № 39/421 від 06.09.2007р., в якому він зазначив, що розрахунки по утриманню приміщень проводилися згідно з додатками № 1, № 2 до Договору № 60-Е, які підписані і засвідчені сторонами Договору. Питання щодо правильності проведення розрахунку у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСЕРВІС" при укладанні не виникло.

10.09.2007р. в судовому засіданні суд оголосив перерву в засіданні до 24.09.2007р.

У зв’язку з неявкою в судове засідання 24.09.2007р. представника відповідача суд відклав розгляд справи на 08.10.2007р.

Позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідачем заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою подання відповідачем зустрічного позову. Позивач проти заявленого клопотання заперечив. Суд відхилив заявлене клопотання відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд                в с т а н о в и в:

1 квітня 2005 року між Державним спеціалізованим підприємством "Чорнобильська АЕС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСЕРВІС" було укладено Договір № 60-Е про відшкодування витрат балансоутимувача на утримання орендованого нерухомого майна (далі –Договір), а також Додаток № 1 та № 2 до Договору № 60-Е. Відповідно до умов (п.п. 1.1 Договору) балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію і ремонт будівлі СВЗ-3 (інв. № 167), що знаходиться за адресою: 07100, м. Славутич, вул. Військових будівельників, 1 (надалі - будівля), загальною площею 676,6 м2, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних у Додатку 1 робіт пропорційно до займаної площі у цій Будівлі. Орендар користується приміщеннями Будівлі №№ 1,2,3,4,7,17,18 першого поверху, приміщеннями № 8,13,14 другого поверху (згідно експлікації) загальною площею 164,7 м2.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору орендар зобов’язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати всі платежі за цим Договором.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.4 Договору розмір витрат балансоутримувача на обслуговування і ремонт будівлі та приміщень залежить від   складу   та   вартості   робіт   і   послуг,   які   йому   надаються житлово-експлуатаційними, енергопостачальними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб'єктам, господарювання.  Розмір витрат орендаря за розрахунковий період визначається, виходячи з обсягів фактично

наданих послуг балансоутримувачу, діючих тарифів та відображається в "Розрахунку платежів по утриманню орендованих приміщень, за (місяць) 200_ р." (Додаток 2), який підписується двома сторонами.

Орендар сплачує вартість витрат, визначених згідно Розрахунку платежів по утриманню майна, шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору № 60-Е сторони узгодили перелік послуг, робіт та витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем, а також коефіцієнт використання площ загального користування Будівлі –Квик. = 1,36 з урахуванням якого орендар відшкодовує послуги по фактичним обсягам споживання за відповідний обліковий місяць.

Отже зазначений Договір та Додатки № 1 та № 2 до Договору є підставою для виникнення у його сторін зобов’язань.

Як свідчать матеріали справи, позивачем належним чином виконано свої зобов’язання по утриманню орендованих приміщень за Договором № 60-Е від 01.04.2006р., що підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог п. 4.4 Договору балансоутримувачем були виставлені відповідачу рахунки –фактури (а.с. 12-20) на оплату витрат, які поніс балансоутримувач (позивач), що не заперечується відповідачем.

Проте, виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату (компенсацію) щомісячних витрат залишилися не сплаченими, у тому числі:

за квітень 2005р. № 1/421 на суму 1 087,50 грн.;

січень –лютий 2006р. № 9/125 –3 082,10 грн.;

березень 2006р. № 10/158 –1 225,82 грн.;

квітень 2006р. № 11/303 –597,52 грн.;

липень 2006р. № 14/483 –288,65 грн.;

жовтень 2006р. № 17/672 –313,01 грн.;

листопад 2006р. № 18/737 –321,98 грн.;

грудень 2006р. № 19/804 –2 360,58 грн.;

січень 2007р. № 20/871 –1 969,90 грн.;

лютий 2007р. № 21/937 –2 099,63 грн., всього на суму 13 346,69 грн.

Відповідач у відзиві № 13-675/07-07 від 01.08.2007р. зазначив, що він не згоден з обсягами теплової енергії, які позивач використав у щомісячних розрахунках витрат, посилаючись на те, що орендар повинен відшкодовувати послуги, які надано лише щодо орендованої ним площі згідно з договором оренди 164,7 кв.м. На думку відповідача, доказом обсягу теплопостачання є Акти виконаних робіт, які складаються щомісячно між теплопостачальною організацією –КП УЖКГ та балансоутримувачем ДП “ЧАЕС” (а.с. 69-71).

Проте, із запереченнями відповідача суд не може погодитися виходячи з такого.

Балансоутримувач (позивач) виставляв відповідачу рахунки –фактури на оплату (компенсацію) щомісячних витрат на підставі Розрахунку платежів по утриманню Приміщень за (місяць) 200_р. (Додаток 2 до Договору від 01.04.2005, а.с. 29), який підписано обома сторонами. На час підписання Додатку 2 у сторін не було розбіжностей щодо порядку щомісячного розрахунку витрат.

Згідно з Додатком 2 площа орендованих відповідачем приміщень складає (S op) = 164 кв. м., а загальна площа будівлі СВЗ-3 (S буд) = 676,6 кв.м. (див. Примітка 1 Додатку 2).

Розрахунком щомісячних платежів (Додаток 2) сторони також узгодили відшкодування орендарем витрат на оплату послуг теплопостачання у зв’язку з використанням орендарем місць загального користування площею 178,1 кв.м. шляхом запровадження коефіцієнта використання (Квик) = 1,36.

Обсяг послуг теплопостачання за місяць (V міс, Гкал) сторони узгодили з метою використання для Розрахунку “по Будівлі”, а не окремо лише орендованого приміщення.

Хоча в розрахунку й використовується обсяг теплопостачання “по Будівлі” СВЗ-3, але у формуванні розрахунку цей обсяг використовується пропорційно орендованій площі (   мic/Sбуд. X Sор X Квик або  місXSор : Sбуд X Квик, де Sор : Sбуд –пропорція площі) та з урахуванням коефіцієнту використання Квик=1,36.

Отже, для визначення обсягу послуг з теплопостачання повинен братися обсяг “по Будівлі”, тобто на загальну площу будівлі СВЗ-3 (Sбуд) = 676,6 кв.м., а не лише орендованого приміщення 164,7 кв.м., як помилково вважає відповідач.

Позивачем надано суду Акти виконаних робіт (послуг) з теплопостачання із зазначенням обсягів теплопостачання (Гкал), складені за спірні місяці між теплопостачальною організацією та споживачем –Чорнобильська АЕС (балансоутримувач), у тому числі по будівлі СВЗ-3 (а.с. 101-127), а також Акти-коригуючі за січень-лютий 2006р., якими враховано зміну тарифу для споживачів, які не є бюджетними організаціями (у даному випадку орендар).

Представник позивача в судовому засіданні надав суду пояснення щодо наявності двох щомісячних Актів виконаних робіт по одному й тому ж об’єкту СВЗ-3, згідно з якими позивач з метою  розрахунку щомісячних платежів для визначення обсягу послуг за місяць по Будівлі СВЗ-3 сумує обсяг теплопостачання по двом щомісячним актам по будівлі СВЗ-3, оскільки саме сума цих двох показників дає загальний обсяг теплопостачання по Будівлі (Vміс), який узгоджено сторонами у Додатку 2.

Складання теплопостачальною організацією окремо двох Актів виконаних робіт обумовлено тим, що ці Акти складаються до двох Договорів № 08-06-Т від 01.01.2006р. та № 09-06-Т від 01.01.2006р., укладених позивачем з теплопостачальною організацією на постачання тепла за різними тарифами: № 08-06-Т –для споживачів, які не є бюджетними організаціями; № 09-06-Т –для бюджетних організацій.

Тому в розрахунку за квітень 2005р. обсяг послуг теплопостачання 17,59 Гкал (а.с. 31) = 3,34 (а.с. 101) + 14,25 (а.с. 102).

Використання ж для розрахунку обсягу послуг з теплопостачання в розмірі 3,34 Гкал, як стверджує відповідач, не відповідає умовам Договору від 01.04.2005р., а також  не буде враховувати відшкодування витрат за використання орендарем місць загального користування, яке враховано у вигляді коефіцієнту 1,36.

Що ж до обсягів послуг з теплопостачання за інші місяці, то позивач зменшував його сумарний показник (за двома щомісячними Актами), пропорційно  площі будівлі у складі комплексу, оскільки з 01.01.2006р. обсяг теплової енергії згідно з Актами теплопостачальної організації визначався на весь комплекс СВЗ-3 площею 981,7 кв.м., у якому будівля СВЗ-3 займає площу 676,6 кв.м.

Суд враховує те, що відповідач підписав наданий йому позивачем Розрахунок платежів по утриманню Приміщень за квітень 2005р. (а.с. 31), чим погодився з узгодженим розрахунком за загальним обсягом теплопостачання по Будівлі СВЗ-3 та коефіцієнтом 1,36 щодо використання орендарем місць загального користування.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно визначено для розрахунку щомісячних витрат (Додаток 2) обсяги послуг теплопостачання шляхом застосування сумарного показника за двома щомісячними актами виконаних робіт, складених за участю теплопостачальної організації  (договором № 09-06-Т), пропорційно площі будівлі СВЗ-3 та пропорційно до орендованої площі з урахуванням коефіцієнту 1,36.

Суд бере до уваги Акти - корегуючі № 1 за січень, лютий 2006р. до розрахунку платежів за січень-лютий 2006р. (а.с. 121-123) у зв’язку зі зміною тарифів з зазначенням розходження (–68,02 грн без ПДВ = 81,62 грн, у тому числі ПДВ, згідно з розрахунком позивача (а.с.98).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору № 60-Е від 01.04.2055р. становить –13 265,07 грн (1087,50 за квітень 2005 + 3000,48 (3082,10-81,62) за січень –лютий 2006р. з урахуванням акту коригування + 1225,82 за березень 2006р. + 597,52 за квітень 2006р. + 288,65 за липень 2006р. + 313,01 за жовтень 2006р. + 321,98 за листопад 206р. + 2 360,58 за грудень 2006 + 1 969,90 за січень 2007р. + 2 099,63 за лютий 2007р.).

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач не надав суду доказів того, що Договір № 60-Е від 01.04.2005р. є розірваним або таким, що суперечить закону (є нікчемним).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за Договором № 60-Е від 01.04.2005р. підлягають частковому задоволенню в сумі 13265,07 грн.

В частині стягнення 81,62 грн (68,02 грн + ПДВ) основного боргу в позові слід відмовити з урахуванням розрахунку позивача (а.с. 98), який враховує коригування за січень –лютий 2006р. у зв’язку зі зміною тарифів на теплопостачання.

У стягненні 137,60 грн основного боргу також слід відмовити, оскільки вимоги в частині стягнення цієї суми є необґрунтованими. З розрахунку позивача (бухгалтерська довідка а.с.9) вбачається, що це нарахована пеня, однак в позові вимоги про стягнення пені не заявлено.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСЕРВІС" (код 30951637) на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (код 14310862) 13 265,07 грн. –основного боргу, а також судові витрати: держмито у розмірі 132,65 грн. та  116,08 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині позову про стягнення 219,22 грн. основного боргу відмовити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.