ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 21”  червня  2007 року                                                                              справа № 7/95

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ?Квестор ЛТД?

14000, м. Чернігів,  пр-т Миру, 14/20

До Дочірнього  підприємства ?Чернігівський облавтодор? Відкритого акціонерного  товариства ?Державна акціонерна компанія ?Автомобільні дороги України?
14005, м. Чернігів, вул.. Київська, 17

Про  стягнення 148809,92 грн.

Представники сторін:

Від позивача : Леоненко О.І. –директор, Соколова В.Г. –дов. № б/н від 12.04.2007 р.

Від відповідача  :  Коваленко Ю.В. –дов. № б/н від 20.12.2006 р.

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 112774,66 грн. боргу  по неоплаті  вартості нафтопродуктів, поставлених згідно  договору  № 37-02/2006  р. від 01.02.2006 р. за період  з червня 2006 р. по листопад 2006 р., 17979,07 грн. грн. пені за прострочення виконання грошових зобов'язань за період з 30.06.2006 р. по 18.04.2007 р. згідно  договору  № 37-02/2006  р. від 01.02.2006 р., 14883,39 грн. інфляційних за період з 30.06.2006 р. по 23.04.2007 р., 3172,80 грн. - 3% річних за період з 30.06.2006 р. по 23.04.2007 р.

Відповідач в запереченні на позов та представник відповідача в судовому засіданні  позовні вимоги не визнає, посилаючись на  повну сплату боргу по мірі з?явлення у нього коштів, непередбаченість умовами договору слати інфляційних та річних, а  також  заперечує проти нарахування  пені, оскільки  позивачем не доведено  факту понесення збитків, а також на те,  що  відповідач грубого порушення  своїх зобов'язань не здійснив, що кінцевий розрахунок був проведений в квітні місяці.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши представників сторін суд

Встановив:

Між сторонами 01.02.2006 р. укладено договір на поставку нафтопродуктів  згідно до умов якого  позивач зобов?язувався  поставляти і передавати  у власність  відповідача нафтопродукти, а відповідач зобов?язувався  приймати  нафтопродукти і своєчасно здійснювати  оплату за них на умовах договору.

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

На виконання  умов договору в  період з червня 2006 р. по листопад 2006 р. позивачем  поставлено відповідачу нафтопродуктів та надано транспортних послуг на підставі п. 5.2. договору  на загальну суму 1432764,59 грн., що підтверджується  видатковими накладними, та дорученнями на одержання товару що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за  поставлені нафтопродукти  повинна здійснюватись  відповідачем  на протязі  трьох банківських днів  у вигляді безготівкового розрахунку на  розрахунковий рахунок позивача..

Відповідач виконав умови договору по оплаті вартості нафтопродуктів та транспортних послуг з порушенням строків оплати.

Так, до подачі позову до суду відповідачем оплачена вартість нафтопродуктів та транспортних послуг на загальну суму 1319989,93 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Після подачі позову до суду  відповідач перерахував 50000 грн. 25.04.2007 р., 62774,66 грн. 26.04.2007 р., що підтверджується  банківськими виписками.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення 112774,66 грн. боргу підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Відповідно до п. 7.2. договору  при порушенні  відповідачем  умов договору по оплаті , відповідач сплачує позивачу пеню  за кожний день прострочки  в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на момент оплати  відповідачем за поставлену позивачем  партію нафтопродуктів.

Позивачем нараховано та пред?явлено до стягнення 17979,07 грн. пені за прострочення виконання зобов?язання за період з  30.06.2006 р. по 18.04.2007 р.

Відповідач не надав  доказів відсутності своєї вини в несвоєчасній оплаті боргу.

Заперечення відповідача стосовно нарахування пені не приймаються судом до уваги, оскільки згідно до положень ст.. 617 Цивільного кодексу України особа,  яка  порушила   зобов'язання,   звільняється   від відповідальності за порушення зобов'язання,  якщо вона доведе,  що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається   випадком,   зокрема,    недодержання    своїх обов'язків  контрагентом  боржника,  відсутність на ринку товарів, потрібних  для  виконання  зобов'язання,  відсутність  у  боржника необхідних коштів.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 17979,07 грн. пені за прострочення виконання зобов?язання є правомірними, підтверджуються  матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред?явлено до стягнення 14883,39 грн. інфляційних за період з 30.06.2006 р. по 23.04.2007 р., 3172,80 грн. - 3% річних за період з 30.06.2006 р. по 23.04.2007 р.

Заперечення відповідача проти інфляційних та річних, обґрунтовані тим, що дані суми нарахувань не передбачені договором, відхиляються, оскільки зобов?язання по сплаті інфляційних та 3% річних  прямо передбачені законом.

Таким чином, 14883,39 грн. інфляційних та 3172,80 грн. –3 % річних нараховані позивачем правомірно, відповідачем не надано доказів оплати  даних сум нарахувань, а тому  вони підлягають стягненню.

Заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів  понесення збитків не беруться судом до уваги, оскільки збитки не є предметом позовних вимог і не пред?являлись позивачем до стягнення. Стягнення інфляційних та 3% річних передбачено законом. Згідно  ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України  право  на  неустойку  виникає  незалежно  від  наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Отже,  пеня підлягає стягненню  в повному розмірі  відповідно до вимог ч.1 ст. 550 та ч.1 ст. 624 Цивільного кодексу України.  Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України  щодо зменшення  розміру пені  застосуванню не підлягає, оскільки позивачем  нараховано  пеню в розмірі, відповідаючому  вимогам Закону України ?Про відповідальність  за несвоєчасне  виконання грошових зобов?язань?.

Керуючись ст..ст. 526,549,550,617,625,655 Цивільного кодексу України, ст..49,  п.11 ст. 80, ст.. ст.. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження в частині стягнення 112774,66 грн. боргу за відсутністю предмету спору.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства ?Чернігівський облавтодор? Відкритого акціонерного товариства ?Державна акціонерна компанія ?Автомобільні дороги України?, м. Чернігів, вул.. Київська, 17 (р. 260088021 в ЧОД ВАТ ?Райффайзен банк ?Аваль?, МФО 353348, код 32016315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ?Квестор ЛТД?, м. Чернігів, пр-т Миру, 14/20 (р. 0543 в ЦВ ?Промінвестбанку? м. Чернігова, МФО 353456, код 22821016) 17979,07 грн. пені, 14883,39 грн. інфляційних, 3172,80 грн. річних, 1488,10 грн. державного мита, 118 грн. витрат  з інформаційно –технічного забезпечення розгляду у судах.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик

Рішення оформлено відповідно до ст..84 Господарського  процесуального кодексу України  і підписано 22.06.2007 р.

Суддя                                                                               Н.О. Скорик