ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 р.
№ 11/300а

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. –головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Будівельних машин”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006

у справі
господарського суду
№ 11/300а
Донецької області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Будівельних машин”

до
Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя

про
визнання недійсним рішення №39 від 24.05.2005 про застосування фінансових санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору в 2003 році

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача
не з’явились

від відповідача
не з’явились

В С Т А Н О В И В  :

У липні 2005 року відкрите акціонерне товариство “Будівельних машин” (далі –позивач) звернувся до господарського суду Донецької області  з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі - УПФУ), в якому просило визнати недійсним рішення №39 від 24.05.2005 про застосування фінансових санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору в 2003 році.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.01.2006 позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, УПФУ звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Донецької області від 10.01.2006 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 апеляційну скаргу УПФУ було задоволено, рішення суду першої інстанції було скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанцій, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статті 129 Конституції України, статей 509, 526, 539 Цивільного кодексу України.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково.

Як вже було зазначено вище, позивач звернувся до господарського суду Донецької області  з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі - УПФУ), в якому просило визнати недійсним рішення №39 від 24.05.2005 про застосування фінансових санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору в 2003 році. Рішення Господарського суду Донецької області у даній справі прийнято 10.01.2006. Постанова Донецького апеляційного господарського суду у даній справі прийнята 14.03.2006.

01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно пункту 1 частини 1 якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб’єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідачем у даній справі є Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, яке у спірних правовідносинах виступає не як суб’єкт господарської діяльності, а як суб’єкт владних повноважень.

Враховуючи, що відповідач є суб’єктом владних повноважень і позивач оскаржує рішення відповідача - суб’єкта владних повноважень, то даний спір підлягає вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, який як вже було зазначено набрав чинності 01.09.2005.

Оскільки дану справу господарськими судами першої та апеляційної інстанцій розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, що є порушенням приписів Господарського процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України, то прийняті у даній справі судові рішення господарського суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

Враховуючи, що дана справа є адміністративною справою, то відповідно до приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає розгляду господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, дана справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111,11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Будівельних машин” задоволити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 та рішення господарського суду Донецької області від 10.01.2006 скасувати, справу №11/300а направити до господарського суду Донецької області на новий судовий розгляд.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

Н. Ткаченко