ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 червня 2007 р.
№ 20-11/152-5/174-11/301-7/096-9/141

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

М.Остапенка ,
Є.Борденюк - доповідача,
В.Харченка,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Державної виконавчої служби в Балаклавському
районі міста Севастополі

на постанову
від 28.03.2007 року

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 20-11/152-5/174-11/301-7/096-9/141

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Торговий комплекс "Приветливый"

до
Відділу Державної виконавчої служби (ВДВС) Балаклавського районного управління юстиції (РУЮ) у місті Севастополі

Управління державного казначейства у місті Севастополі

Державної виконавчої служби в Балаклавському районі міста                  Севастополі

третя особа
Балаклавське РУЮ у місті Севастополі

про
відшкодування збитків у розмірі 991,29 грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним законодавчим положенням до касаційної скарги не додано доказів сплати держаного мита з посиланням при цьому на пільги щодо слати державного мита, які передбачені для відділів державної виконавчої служби пунктом 43 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Проте, відповідно до п. 43 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від сплати державного мита звільняються відділи державної виконавчої служби - за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, в усіх справах, пов'язаних із захистом майнових інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, а також з проведення аукціонів.

За наведених обставин, враховуючи те, що позов у справі поданий в порядку ст. 86 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає захист прав стягувача у виконавчому провадженні шляхом подання позову до юридичної особи, яка зобов'язана проводити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи, то орган Державної виконавчої служби не звільнений від сплати державного мита за оскарження судових рішень у даній справі, а отже, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених               п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надіслання її копії іншій стороні у справі.

Доданий до матеріалів касаційної скарги фіскальний чек № 1040 від 27.04.2007 року не може вважатися належним доказом відправки касаційної скарги іншій стороні у справі, оскільки він не містить адреси отримувача, а тому за відсутності достовірних даних про виконання вимог ст. 111 ГПК України, наявні додаткові підстави неприйняття до розгляду і повернення скаржнику касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113  Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної виконавчої служби в Балаклавському районі міста Севастополя на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 року у справі № 20-11/152-5/174-11/301-7/096-9/141 повернути без розгляду.

Судді:                                                                                                      М. Остапенко

Є. Борденюк

В. Харченко