ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.

№ 22/387

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Гончарука  П.А., Стратієнко
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві   касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. та на рішення
господарського суду Полтавської області від 08.02.2007р. у справі за позовом
Державного підприємства Міністерства оборони України “Київський військовий
торг №1” в особі філіалу “Полтавський військторг” ДП МОУ “Київський
військовий торг №1” до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1про примусове звільнення орендного приміщення і усунення перешкод у
користуванні майном та за зустрічним позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1до
Державного підприємства Міністерства оборони України “Київський військовий
торг №1” в особі філіалу “Полтавський військторг” ДП МОУ “Київський
військовий торг №1” при визнання договору продовженим, третя особа
-Виконавчий комітет Полтавської міської ради

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги,  суд

У С Т А Н О В
И В  :

У липні 2006р. Державне
підприємство Міністерства оборони України “Київський військовий торг №1” в
особі філіалу “Полтавський військторг” ДП МОУ “Київський військовий торг №1”
пред'явило в господарському суді позов до Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1про примусове звільнення орендного приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 117,8 кв.м., і усунення перешкод у
користуванні вказаним приміщенням.

У подальшому  Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1 пред'явив в господарському суді зустрічний позов і просив суд
визнати продовженим договір оренди нерухомого майна, що належить до державної
власності від 09.09.2003р. №19.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 08.02.2007р. (суддя Георгієвський В.Д.), залишеним без
змін постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. (судді Рудченко С.Г.
-головуючий, Яковлєв М.Л., Міщенко П.К.), первісний позов було задоволено, в
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 просить скасувати постанову
Київського міжобласного  апеляційного
господарського суду від 13.03.2007р. та рішення господарського суду Полтавської
області від 08.02.2007р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний
позов, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і
підтверджується матеріалами справи, між Військовим торгом №1 в особі філії та
Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 був укладений
09.09.2003р. за №19 договір оренди нерухомого майна, що належить до державної
власності (далі -Договір).

За цим Договором позивач передав
відповідачу в строкове платне користування приміщення площею 117,8 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1

Договір було укладено строком до
01.06.2006р.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” у  разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну  умов
договору  оренди  протягом
одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається
продовженим на той самий  термін  і
на  тих  самих умовах,
які  були передбачені договором.

Аналогічні положення містяться у п.
10.6 Договору.

Судом достовірно встановлено, що
позивачем рекомендованим листом від 22.05.2006р. №128 було направлено
відповідачу повідомлення про припинення вказаного Договору у зв'язку з
закінченням терміну його дії, і хоча у цьому листі було помилково зазначено
квартиру №24, замість №8, відповідач його отримав 24.05.2006р., що
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зазначене відповідачем, згідно
вимог ст. 33 ГПК України не, спростовано.

Отже, суд мав підстави для
задоволення первісного позову і відмови у зустрічному позові.

Обґрунтовано з таким вирішенням
спору погодився і суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні обставини судами були встановлені на підставі всебічного,
повного і об'єктивного дослідження наданих доказів, висновки судів відповідають
цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги, які
стосуються переоцінки доказів по справі, то вони суперечать вимогам  ст. 1117 ГПК України, а тому до
уваги судовою колегією не приймаються.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119,
11111 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу
України,  Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 13.03.2007р. та рішення
господарського суду Полтавської області від 08.02.2007р. без змін.

Головуючий
В.Перепічай

С у д д і

П.Гончарук

Л.Стратієнко