ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.07 р.
Справа № 39/193

Господарський суд Донецької області
у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю “Фінансово-промислова компанія “Лідер” м. Єнакієве

До відповідачів:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
м. Слов'янськ

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
м. Єнакієве

про
стягнення 22 287 грн. 61коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Борисова М.А. - за
довіреністю

від відповідача1: ОСОБА_3 - за
довіреністю;

від відповідача2: ОСОБА_3 - за
довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю “Фінансово-промислова компанія “Лідер” м. Єнакієве, звернувся
до господарського суду з позовом  до
відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Слов'янськ, про стягнення
заборгованості в сумі 22 287 грн. 61коп, яка складається з основного боргу в
сумі 20 100, 00 грн., індексу інфляції в сумі 1 788, 41 грн., 3% річних в сумі
399 грн. 20 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір підряду на виконання ремонтних робіт НОМЕР_1 та додатки
до нього, рахунки НОМЕР_2, НОМЕР_3, банківські виписки, рахунок-фактуру
НОМЕР_4, платіжне доручення НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

Відповідач1 надав відзив на позов,
проти позовних вимог заперечив, посилаючись на переведення боргу, що є
предметом позовних вимог на ОСОБА_2 м. Єнакієве

В ході розгляду справи, позивач
відповідно до ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги, змінив предмет позову,
визначивши спірну суму як передоплату за
договором підряду НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 01.08.2007 р.,
керуючись ст. 24 ГПК України, суд на підставі заяви позивача залучив до участі
у розгляді справи в якості другого відповідача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2
м. Єнакієве.

Представник відповідач2 в судове
засідання з'явився, проти позовних вимог заперечив, пояснив, що ним проведений
залік зустрічних однорідних вимог, заборгованість перед позивачем вважав
погашеною.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази суд
встановив.

03.09.2005 р. між позивачем,
Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансово-промислова компанія “Лідер”
м. Єнакієве, та відповідачем1, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 м.
Слов'янськ, укладено договір НОМЕР_1на виконання ремонтних робіт , який за
своїм змістом та правовою природою є договором підряду та підпадає під правове
регулювання норм статей 837-864 Цивільного кодексу України.

Згідно даного Договору відповідач1
за завданням  позивача із використанням
власних, та представлених позивачем матеріалів зобов'язався виконати ремонтні
роботи згідно узгодженого кошторису, що
є невід'ємною частиною Договору.

На виконання умов Договору позивач
на підставі виставлених відповідачем1 рахунків НОМЕР_2, НОМЕР_3 перерахував
останньому грошові кошти в сумі 20 100, 00 грн., що підтверджується
банківськими виписками.

Відповідно п. 3.2.1 Договору
відповідач1 зобов'язаний розпочати обумовлені Договором роботи після отримання
попередньої оплати.

Згідно пояснень представника
відповідача роботи на суму перерахованих позивачем коштів ним виконані, проте у
встановленому порядку не здані Замовнику.

Наведені обставини сторонами не
заперечуються.

15.03.2007 р. між відповідачем1 та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 м. Єнакієве укладено договір про
переведення боргу НОМЕР_8, що підпадає під правове регулювання норм статей
520-523 ЦК України.

За умовами договору НОМЕР_8 новий
боржник, ПП ОСОБА_2, прийняв на себе
виконання зобов'язання за Договором НОМЕР_1 на суму 17 489, 00 грн.

Наявна різниця в сумі 2 611, 00
грн. між фактично заявленими та переведеними за договором борговими
зобов'язаннями погашена сторонами: позивачем та відповідачем1 в порядку ст. 601
ЦК України шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

з боку відповідача1 за договором
НОМЕР_1;

з боку позивача за договором НОМЕР_9.

За приписами ст. 520 ЦК України
заміна боржника у спірному зобов'язанні
здійснена за згодою кредитора (позивача), про що свідчить лист НОМЕР_10.

10.08.2007 р. відповідач2 листом
повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 17 489,
00 грн., в порядку ст. 601 ЦК України, ст. 203 ГК України.

Вимогою відповідача2, яка слугувала
підставою для припинення зобов'язань за договором НОМЕР_1, визначено грошову
вимогу, яка виникла на підставі договору НОМЕР_11.

За змістом п. 2 ст. 601 ЦК України
зарахування зустрічних однорідних вимог являє собою односторонній правочин.

Відповідно до встановленої ст. 204
ЦК України презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним,  якщо його
недійсність  прямо  не встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

На момент винесення рішення
відомостей щодо визнання недійсним, скасування вказаного правочину суду не
представлено.

За таких обставин, в позовних
вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансово-промислова компанія
“Лідер” м. Єнакієве в частині стягнення попередньої оплати за договором НОМЕР_1
слід відмовити.

Доводи позивача в частині
неможливості припинення зобов'язання шляхом заліку стосовно вимог щодо яких
позивачем не виконані вимоги ст. 530 ЦК України є безпідставними та судом до
уваги не приймаються, оскільки  ст. ст.
601 ЦК України прямо передбачає можливість проведення зарахування зустрічних
однорідних вимог стосовно вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 3% річних та індекс інфляції за весь час користування чужими
грошовими коштами на підставі ст. 625 ЦК України, проте така вимога не може
бути задоволена судом з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту позовних вимог
(з урахуванням уточнень) позивач визначає зобов'язання відповідача в сумі 17
489, 00 грн. в якості попередньої оплати за договором НОМЕР_1

Оскільки в даному випадку умова про
строк повернення попередньої оплати відсутня, сторони повинні керуватись статтею
530 Цивільного кодексу України, тобто боржник повинен виконати своє
зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги постачальника
здійснити попередню оплату продукції, яка підлягає поставці.

Відповідна вимога за НОМЕР_12,
пред'явлена позивачем лише 15.08.2007 р., про що свідчить квитанція
підприємства зв'язку НОМЕР_13, тобто вже після пред'явлення позову (07.07.2007
р. - дата складання позову).

Крім того, спірні зобов'язання з
повернення попередньої оплати були припинені шляхом  зарахуванням зустрічних однорідних вимог
вже10.08.2007 р.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що на момент пред'явлення позову право щодо стягнення з відповідача
3% річних та індексу інфляції за весь час користування чужими грошовими коштами
у позивача було відсутнє.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
позивача.

На підставі ст.ст.525, 526, 530,
601, 614 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Товариства з
обмеженою відповідальністю “Фінансово-промислова компанія “Лідер” м. Єнакієве -
відмовити.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і
може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку
протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення
пілписано30.08.2007 р.

Суддя