ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"25" вересня 2007 р.
Справа №  3/223

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у судовому засіданні 25.09.07 о  15:20 адміністративну справу № 3/223

за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хлібодар";

до відповідача:    Знам'янської  об'єднаної державної  податкової  інспекції;

про  визнання нечинними  податкові повідомлення-рішення від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмичової О.О.;

представників

позивача - Романяка М.Я.,  довіреність 19/06 1 від 19.06.07;

відповідача -  головного державного податкового інспектора юридичного відділу Подлєсного В.В., довіреність № 40 від 20.02.07;

від відповідача - начальника  відділу  юридичних осіб  Шевченко Г.С., довіреність № б/н від 16.07.07.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хлібодар" (далі по тексту - ТОВ АФ "Хлібодар") звернулося до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою, у якій просить визнати нечинними  податкові повідомлення-рішення від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3 Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції (далі по тексту - Знам'янська ОДПІ) про визначення податкового зобов'язання у сумі 48 804 грн. 23 коп., в тому числі 772 грн. 25 коп. основного платежу, 48 031 грн. 98 коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач проти позову заперечує. просить заявнику у задоволенні вимог відмовити, посилаючись на те, що ТОВ АФ "Хлібодар" до податкового зобов'язання з податку на додану вартість декларації № 3 (в якій відображаються і податкові зобов'язання, і податковий кредит по операціях з продажу підакцизної продукції, продукції не власного виробництва (придбаної) та молока, м'яса в живій вазі, проданих на переробні підприємства) відносилися суми податку на додану вартість за оренду, ним не здійснювався розподіл використаних канцелярських товарів, заправка катріджа, поштові витрати, установка катріджа і т.д. залежно від частки використаних таких товарів у кожній із операцій - вся сума податку на додану вартість на придбані товари відносилась до податкового кредиту декларації № 3, в результаті чого  по декларації № 3занижено податок на додану вартість за період - липень 2005 р. - серпень 2006 р. у сумі 772 грн. 25 коп.; підприємством не виконані вимоги п. 4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 166 (у редакції від 15.06.05 № 213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України  30.06.05 за № 702/10982, не перераховані на окремий рахунок кошти вважаються такими. що використовуються не за цільовим призначенням, підлягають стягненню до бюджету у безспірному порядку у сумі 47 645 грн. 85 коп.

Ухвалою від 11.09.07 господарським судом прийнята відмова ТОВ АФ "Хлібодар" від позову в частині визнання нечинними податкові повідомлення-рішення від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3 про донарахування суми податку на додану вартість - 772 грн. 25 коп., застосування штрафної (фінансової) санкції) - 387 грн. та закрите провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні 11.09.07 господарським судом на підставі ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалася перерва до 14:40 25.09.07.

25.09.07 ТОВ АФ "Хлібодар" подало письмове "уточнення підстав адміністративного позову", у якому фактично змінило підставу позову: оспорює по суті не суму, визначену у податкових повідомленнях рішеннях, а правомірність визначення такої суми як штрафної (фінансової) санкції у податковому повідомленні-рішенні.

Представник позивача просить позов задовольнити з урахуванням його змін.

Зміна позовних вимог є правом позивача за ч. 1 ст. 51, ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники відповідача просять позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на те, що за результатами встановлених при проведенні документальних перевірок фактів нецільового використання сум акумульованих коштів податку на додану вартість, які залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників або фактів неперерахування на окремий рахунок зазначених коштів державна податкова інспекція керується листом Державної податкової адміністрації України від 23.07.02 № 11410/7/23-1017.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

Уповноваженими Знам'янською ОДПІ особами здійснена виїзна планова перевірка ТОВ АФ "Хлібодар" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.05 по 30.09.06, результат якого 0формлений актом від 01.12.06 № 296/23-10/32315956.

Знам'янська ОДПІ встановила порушення ТОВ АФ "Хлібодар" підп. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, підп. 4.1 ст. 4, підп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, підп. 11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість", п. 3.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 16 (у редакції наказу від 15.06.05 № 213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.05 за № 702/10982, з податкового зобов'язання книги реалізації товарів (робіт, послуг), реєстру виданих накладних та податкової декларації № 2, безпідставне зняття суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість по оплаті за сільськогосподарську продукцію за серпень 2005 р. та вересень 2006 р., що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 46 816 грн. 68 коп.; заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість та завищення податкового кредиту по декларації № 2 - спеціальної або окремої декларації по податку на додану вартість, в якій відображаються податкові зобов'язання і податковий кредит по операціях з продажу продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва (крім молока, худоби, птиці, вовни), в тому числі і продукції, виготовленої на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім підакцизної продукції у сумі 47 645 грн. 85 коп.

Згідно з п. 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.02.1999 р. № 271, на підставі бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції (робіт, послуг) власного виробництва; залишок податкових зобов'язань відповідно до цієї декларації, тобто різниця між сумою податку на додану вартість, одержаною сільгосптоваровиробниками від покупців, та сумою ПДВ, сплаченою ними постачальникам, перераховується  сільгосптоваровиробниками з поточного  рахунку на окремий рахунок; залишок податкового кредиту, тобто у разі від'ємного значення вказаної різниці, зараховується сільгосптоваровиробниками на зменшення податкових зобов'язань майбутніх періодів; у разі реалізації інших товарів податкові зобов'язання відображаються у податковій декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Пунктом 5 названого Порядку визначено, що кошти, перераховані сільськогосподарськими товаровиробниками на окремий рахунок, використовуються ними для придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення; у разі нецільового використання кошти стягуються до державного бюджету в безспірному порядку.

Знам'янською ОДПІ зроблений висновок про  те, що кошти у сумі 47 645 грн. 85 коп. вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням, і тому підлягають  стягненню до бюджету у безспірному порядку.

Податковими повідомленнями-рішеннями Знам'янської ОДПІ від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3 зазначена сума визначена як штрафні (фінансові) санкції за платежем "податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Із таким визначенням ТОВ АФ "Хлібодар" не погодилось і просить визнати податкові повідомлення-рішення нечинними.

Господарський суд вважає позов поданим обґрунтовано.

За визначенням, яке містить п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", штрафною санкцією (штрафом) є плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Згідно з п. 17.1 ст. 17 Названого Закону штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюється окремим законодавством; штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому п. 17.12 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податків.

Виходячи із визначення штрафної санкції (штрафу), сума 47 645 грн. 85 коп. не є штрафною санкцією.

Крім того, Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не встановлює норм, за якими штрафна санкція (штраф) можуть бути стягнуті органом державної податкової служби України у безспірному порядку.

Відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" зазначені у названій нормі кошти залишаються у розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення; у разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку; порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

У п. 5 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 р. № 271 міститься аналогічна Закону редакція.

Таким чином сума 47 645 грн. 85 коп. не є штрафною санкцією (штрафом) і Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не визначає порядку безспірного стягнення акумульованих коштів, використаних сільськогосподарськими товаровиробниками не за цільовим призначенням.

Податковим повідомленням, як то встановлено у п. 1.9 ст. 1 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" , є письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначених контролюючим органом у випадках, передбачених цим законом.

Податковим зобов'язанням згідно з п. 1.2 ст. 1 названого Закону є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Законами України не встановлені порядок і строки сплати до Державного бюджету України акумульованих коштів податку на додану вартість, використаних сільськогосподарськими товаровиробниками не за цільовим призначенням як податкового зобов'язання.

Посилання відповідача на лист Державної податкової адміністрації України від 23.07.07 № 11410/7/23-1017 як на підставу надсилання позивачеві податкових повідомлень-рішень, правомірність яких оспорюється останнім, не може бути визнане господарським судом посиланням на законодавство України, оскільки такий лист не є регуляторним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Знам'янська ОДПІ не довело господарському суду правомірності зобов'язання ТОВ АФ "Хлібодар" сплатити 47 645 грн. 85 коп. як штрафну (фінансову) санкцію за податковим повідомленням-рішенням.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі конституційні принципи порушені відповідачем при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3.

Порушені у сфері публічно-правових відносин інтереси позивача підлягають захисту судом.

Господарський суд задовольняє позов ТОВ АФ "Хлібодар" у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача у вигляді сплати до державного бюджету 3 грн. 40 коп. державного мита присуджуються йому з Державного бюджету.

Керуючись ч. 1 ст. 94, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163,  ст. 258, п. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати нечинними  податкові повідомлення-рішення від 14.12.06 № /0,  від 12.01.07 № /1, від 22.03.07 № /2, від 05.06.07 № /3 Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції про визначення суми 47 645 грн. 85 коп. як штрафної (фінансової) санкції.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хлібодар" (адреса: 27444, Кіровоградська область, Знам'янський район, с. Суботці, вул. 60 років Жовтня, 46; і. к. 32315956) 3 грн. 40 коп. судового збору.

4. Виконавчий лист про стягнення судового збору видати за заявою позивача після набрання судовим рішенням законної сили..

5. Після одержання заяви позивача про видачу виконавчого листа направити виконавчий лист про стягнення судового збору до державної податкової адміністрації у Кіровоградській області.

6. Копії постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення  строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

підписана 27.09.07