ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" вересня 2007 р.
Справа № 3/26/07

Одеський апеляційний господарський суду у складі колегії суддів:

головуючого судді   В.Б.Туренко

суддів  Л.В. Поліщук,  Г.П. Разюк

при секретарі судового засідання – І.Г.Храмшиній

за участю представників сторін:

від позивача –В.І.Полоз

від відповідача –не з’явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ВАТ  „Юженергобуд”

на  рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2007р.

у справі № 3/26/07

за позовом   ТОВ  „Компанія МТД”  м. Київ

до ВАТ  „Юженергобуд”, м. Южноураїнськ

про стягнення 2852147.93грн.

встановив:

ТОВ „Компанія МТД” в січні 2007 року звернулось з позовом до ВАТ „Юженергобуд” про розірвання договору № 01-06-2005/195-2005 від 6.06.2005р. укладеного між сторонами та стягнення 2852147.93грн. заборгованості за виконані будівельно-монтажні роботи по будівництву Ташликської ГАЕС за вказаним договором. Згідно розрахунку, до суми позову включено:

- 2828372.16грн. заборгованість за виконані роботи у період з червня 2005 року по вересень 2006 року;

- 23775.77грн. –3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату виконаних робіт в липні, серпні та вересні 2006 року (а.с.3-8 т.1);

20 лютого 2007 року позивачем подано заяву  збільшення заявлених майнових вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 2830208.45грн. заборгованості за виконані роботи з червня 2005 року по        жовтень 2006 року; 164644.40грн. –7% штрафу, нарахованого  на підставі ст.231 Господарського кодексу України, за прострочення понад 30 днів оплати робіт за липень, серпень, вересень 2006 року; 23775.77 –3% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання (а.с.102-106 т.2).

15 березня 2007 року позивач зменшив підстави та розмір позовних вимог, просив лише стягнути з відповідача загальну суму боргу 2999595.67грн., у т.ч.: 2830208.45грн. –вартість виконаних робіт за червень 2005 року –                 жовтень 2006 року; 148162.92грн. –7% штрафу; 21224.30грн. –3% річних         (а.с.130-134 т.2).

Заперечуючи проти  задоволення позову,  ВАТ „Юженергобуд” послалось на те, що товариство як Генеральний підрядник по будівництву Ташликської ГАЕС до серпня 2006 року своєчасно та в повному обсязі розраховувалось з субпідрядними організаціями, у т.ч. і з позивачем. З серпня 2006 року фінансування з боку  заявника – ДП НАЕК „Енергоатом” припинено і грошові кошти до початку грудня 2006 року не надходили, тобто заборгованість перед позивачем виникла не з вини ВАТ „Юженергобуд”. Відповідно п.5.1. договору, обов’язок по перерахуванню коштів за будівельно-монтажні роботи виникає лише після надходження коштів від замовника. Крім того, відповідач зазначив, що відносно нього 31.03.2003р. порушено справу про банкрутство, введено мораторій на виконання боржником грошових зобов’язань,  а тому, згідно ст.12 Закону України   „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, нарахування 3% річних та 7% штрафу на загальну суму 169387.22грн. є неправомірним (а.с.175-176 т.2).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.06.2007р. (суддя Смородінова О.Г.), яке оформлено відповідно до вимог ст.84 ГПК України 27.06.2007р., позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто: 2830205.84грн. основного боргу, 21224.30грн. –3% річних та судові витрати в загальній сумі 25618.00грн. У стягненні 7% штрафу в сумі 148162.92грн. відмовлено. Рішення мотивовано тим, що виконання субпідрядником взятих на себе зобов’язань підтверджено актами прийомки виконаних робіт, вартість яких засвідчена відповідними довідками форми КБ-3. Генпідрядником оплата за виконані роботи здійснена частково, що підтверджено рахунками та платіжними дорученнями. З урахуванням  зазначеного, а також взявши до уваги акт звірки розрахунків складений сторонами, де борг визнаний в сумі 2830205.84грн., суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення основного боргу у вказаній сумі та 3% річних. Відмову у стягненні 7% штрафу, суд обґрунтував тим, що відповідач на даний час знаходиться в процедурі банкрутства, у зв’язку з чим судом накладений мораторій (а.с.279-286 т.4).

Не погодившись із рішенням суду, ВАТ „Юженергобуд” 21.07.2007р. звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати, у позові відмовити, посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи,  зазначивши інші доводи, ніж ті, що були предметом розгляду у суді першої інстанції. Крім того, вважає, що судом  порушені норми матеріального і процесуального права. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги з причини отримання рішення по закінченню строку на його оскарження. Клопотання задоволено судовою колегією, згідно ст.ст.53, 93 ГПК України, про що зазначено у відповідній ухвалі від 17.08.2007р.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач  вважає необґрунтованими доводи скаржника, у зв’язку з чим просив рішення суду залишити без змін.

До початку судового засідання апеляційної інстанції від відповідача  надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку із знаходженням представника ВАТ „Юженергобуд” у відрядженні, яке підписано представником останнього Слєсаренко І.В. До клопотання додана довіреність на зазначену особу за № юр/2151 від 20.06.2007р. Однак,  судовою колегією зазначене клопотання відхилено, оскільки:

- докази про знаходження представника ВАТ „Юженергобуд” у відрядженні, а також те, що на підприємстві працює лише один юрист не надані (штатний розклад, наказ про відрядження, посвідчення про відрядження тощо);

- при розгляді апеляційної скарги участь представників сторін не є обов’язковою в силу норм ГПК України і не визнана такою судом апеляційної інстанції при призначенні скарги до розгляду;

- у разі відрядження представника підприємства, у останнього було достатнього часу для вирішення питання щодо уповноваження іншої особи представляти інтереси товариства в суді апеляційної інстанції, оскільки ухвала від 17.08.2007р. про прийняття  апеляційної скарги і призначення її до розгляду на 13.09.2007р. отримана ВАТ „Юженергобуд” 27.08.2007р.

З урахуванням зазначеного, судова колегія розцінила дії відповідача як дії    спрямовані на затягування судового процесу, що є порушенням приписів ст.22 ГПК України, зокрема, стосовно обов’язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм  матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Факт виконання субпідрядником –ВАТ „Компанія МТД” в червні 2005р. –жовтні 2006р. будівельно-монтажних робіт по будівництву Ташликської ГАЕС, згідно договору № 01-06-2005/195-2005 від 6.06.2005р., укладеному з Генеральним підрядником –ВАТ „Юженергобуд” підтверджена щомісячними довідками про вартість виконаних підрядних робіт та затратах за формою № КБ-3, підписаними обома сторонами; податковими накладними, виданими позивачем відповідачу; рахунками; щомісячними актами приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в та додатками до них, підписаними позивачем і відповідачем;  графіками виконаних робіт; актами робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі, споруди, приміщення; актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта –Ташликської ГАЕС (а.с.72-168 т.1, а.с.15-19, 23-101, 129, 145-167 т.2, а.с.12-277 т.3, а.с.1-247 т.4). Згідно двостороннього акту звірки взаєморозрахунків від 2.02.2007р., заборгованість відповідача складає 2830205.84грн. (а.с.276 т.4).

Посилання ВАТ „Юженергобуд” на те, що роботи на зазначену суму виконані позивачем не на підставі договору № 01-06-2005/195-2005 від 6.06.2005р.,  є неправомірним, так як під час вирішення спору з’ясовано, що ніяких інших зобов’язань по будівництву будь-якого іншого об’єкту,  крім  Ташликської ГАЕС, у ТОВ „Компанія МТД” перед ВАТ „Юженергобуд” в спірних періодах не було, у довідках за формою № КБ-3 є посилання на зазначений договір, а в актах приймання виконаних робіт, за формою № КБ-2в, крім номера договору від 6.06.2005р. є ще й посилання на договір,  укладений між замовником та генпідрядником. В цих документах об’єктом будівництва вказано              Ташликська ГАЕС.

Таким чином, заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі в цій частині не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський та податковий облік.

Суд першої інстанції, проаналізувавши вищенаведені докази, положення ст.ст.837, 838, 853, 854 Цивільного кодексу України дійшов висновку про задоволення позову  в частині стягнення боргу та 3% річних.

Судова колегія погоджується з такими доводами місцевого господарського суду на підставі ст.ст.509, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Щодо заперечень відповідача стосовно неправомірності стягнення 3% річних, у зв’язку із порушенням справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, а тому відповідно до ч.4 ст.12  Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” штрафні санкції не нараховуються і не застосовуються, то апеляційна інстанція зазначає, оскільки три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов’язань  та в зв’язку з цим відносити до санкцій у розумінні ст.12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (Така правова позиція викладена у Інформаційному листі Верховного Суду України від 15.07.2005р. № 3.2.-2005). Зазначене враховано судом першої інстанції при задоволенні вимог щодо стягнення 3%  річних і при відмові  у позові про стягнення 7% штрафу.

З огляду на наведене підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 12.06.2007р. у справі

№ 3/26/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                    В.Б. Туренко

Суддя                                                                        Л.В.Поліщук

Суддя                                                                                  Г.П. Разюк