ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.09.07                                                                                                      Справа № 33/8-А

111 год. 20 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128
Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:
Личаківського районного центру зайнятості м. Львова (м. Львів)

до відповідача:
Товариства з обмеженою відповідальністю „Галичскло” (м. Львів)

про :
стягнення 1 234 (тисяча двісті тридцять чотири) грн. 81 коп.

Суддя :                       Цікало А.І.
При секретарі :         Горонному О.О.

Представники:

Від позивача:
Ковалевич Г.Й. –представник (довіреність № 2210/06 від 17.09.2007 р.)

Від відповідача:
не з‘явився

Представникам сторін, присутнім у судовому процесі роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51  Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору :  До господарського суду Львівської області Личаківським районним центром зайнятості м. Львова (м. Львів) подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Галичскло” (м. Львів) про стягнення 1 234 (тисяча двісті тридцять чотири) грн. 81 коп.

Ухвалою суду від 03.09.2007 р. порушено провадження і справі та призначено до розгляду на 18.09.2007 р. У зв’язку з неявкою представника відповідача, 18.09.2007 р. розгляд справи було відкладенено 27.09.2007 р.

Позивач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 03.09.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 18.09.2007 р.  виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 03.09.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 18.09.2007 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 107 КАС України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст.128 КАС України, розглянути позов при відсутності представника відповідача.

Повний текс постанови виготовлено, підписано та оголошено 27.09.2007 р.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У Шевченківський районний центр зайнятості м. Львова за сприянням у працевлаштуванні звернувся гр. Шаблістий І.І., котрий 14.05.2007 р. був звільнений з ТзОВ „Галичскло” відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звіт форми 4-ПН (вивільнення працівників з підприємств, установ та організацій) та інформація про фактичне вивільнення гр. Шаблистого І.І. від ТзОВ „Галичскло” до Личаківського РЦЗ м. Львова не надходили.

На запит позивача, ТзОВ „Галичскло” 26.06.2207 р. за вих. № 111 подано довідку про заробітну плату гр. Шаблистого І.І.

27.06.2007 р. позивач направив відповідачу претензію про сплату штрафних санкцій, яка останнім залишена без розгляду.

Відповідач проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, доказів відсутності правових підстав для виникнення заборгованості не надав, доказів сплати штрафних санкцій не представив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного :

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України „Про зайнятість населення” № 803-ХІІ від 01.03.1991 р. (із наступними змінами та доповненнями) (надалі –Закон), при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника. Ці кошти зараховуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і використовуються для фінансування заходів по працевлаштуванню та соціального захисту вивільнюваних працівників.

Відповідач  не направив позивачу ні списків фактично вивільнених працівників ні звіту форми 4-ПН, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 20 Закону.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивачем представлено достатньо належних доказів щодо виникнення заборгованості, стягнення якої є предметом позову, а відповідач проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, доказів відсутності правових підстав для виникнення заборгованості не надав, доказів сплати штрафних санкцій не представив, у суду відсутні підстави щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Личаківського районного центру зайнятості м. Львова (м. Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Галичскло” (м. Львів) про стягнення 1 234 (тисяча двісті тридцять чотири) грн. 81 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі наведеного, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 20 Закону України „Про зайнятість населення” № 803-ХІІ від 01.03.1991 р. (із наступними змінами та доповненнями), ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120, 122, 123, 124, 128,138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Галичскло” (79024, вул. Старознесенська, 24/26, м. Львів; 2; р/р в ФАБ „Південний” м. Дніпропетровськ, МФО 306458) на користь Личаківського районного центру зайнятості м. Львова (79017, вул. Зелена, 44, м. Львів; ; р/р 0006 в УДК у Львівській області, МФО 825014)  –1 234 (тисяча двісті тридцять чотири) грн. 81 коп. заборгованості.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Галичскло” (79024, вул. Старознесенська, 24/26, м. Львів; 2; р/р в ФАБ „Південний” м. Дніпропетровськ, МФО 306458) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) –12 (дванадцять) грн. 34 коп. судового збору.

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя