СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2007 року
Справа № 2-23/6089-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М. ,

суддів                                                                      Гонтаря В.І. ,

Голика В.С. ,

секретар судового засідання                                     Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Стрілець" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 06.08.2007 у справі № 2-23/6089-2007А

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Стрілець" (вул. К. Лібкнехта, 38,Сімферополь,95006)

до          Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Сімферополі АР Крим про скасування рішення від 13.03.2007 року № про застосування фінансових санкцій в сумі 4400,00грн.

Постановою господарського суду АР Крим від 06.08.2007 року у справі № 2-23/6089-2007А у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” відмовлено.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції встановив, що Державною податковою інспекцією в м.Сімферополі АР Крим до позивача були застосовані фінансові санкції в сумі 4400,00грн. за реалізацію алкогольних та тютюнових виробів без придбання відповідних ліцензій та реалізацію тютюнових виробів за цінами вище максимально встановлених, застосування таких санкції підтверджено документальними доказами. Також господарський суд АР Крим встановив, Державна податкова інспекція у м. Сімферополі АР Крим наділена належними повноваженнями на застосування фінансових санкцій за порушення статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Не  погодившись  з  цим  судовим  актом, товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Доводи позивача в апеляційній скарзі полягають у тому, що судом першої інстанції не враховане того факту, що саме з вини Департаменту було допущено порушення вимог закону про видачу ліцензії у триденний строк, несвоєчасно були видані ліцензії. Також позивач вважає, що Державна податкова адміністрація не має належних повноважень на застосування фінансових санкцій за порушення статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Сторони у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи,  а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши правильність застосування господарським судом при винесені оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права та на підставі встановлених фактичних обставин судова колегія вважає, що апеляційна товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” не підлягає задоволенню з наступних  підстав.

Судовою колегією встановлено, що 03.03.2007 року Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі АР Крим було проведено перевірку діяльності господарського об'єкту - магазину-бару, розташованого за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул.Павленка,22, що належить позивачеві. За результатами перевірки було складений акт № 000221 від 03.03.2007 року (а.с.32).

Вказаною перевіркою встановлено факт порушення збоку товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” вимог статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” та вимог статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”.

На підставі зазначеного акту перевірки, 13.03.2007 року відносно товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” було винесено рішення № про застосування фінансових санкцій в сумі 4400,00 грн. (а.с.31).

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що для органів державної податкової служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об'єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень є підстави для притягнення до відповідальності.

Як вбачається із змісту спірного рішення від 13.03.2007 року № до товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” було застосовано фінансові санкції в сумі 4400,00 грн. за порушення вимог Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме: реалізацію алкогольних та тютюнових виробів без придбання відповідних ліцензій, реалізацію тютюнових виробів за цінами вище максимально встановлених.

Перевіркою встановлено факти реалізації алкогольних та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій. Згідно контрольної стрічки від 11.12.2006 року здійснювалась реалізація алкогольних і тютюнових виробів. Для перевірки були надані ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами терміном дії з 09.12.2005 року по 09.12.2006 року і з 12.12.2006 року по 12.12.2007 року.

Також перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів за ціною вище максимально встановленою заводом виробником або імпортером таких сигарет, а саме: сигарети „Вінстон” за ціною 2,90 грн., при тому, що на пачці нанесено максимальну ціну реалізації - 2,80грн., що є порушенням вимог статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”.

Таким чином, відносно позивача правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій в сумі 4400,00 грн., а саме: 1700,00 грн. - за здійснення торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії; 1700,00 грн. - за здійснення торгівлі тютюновими виробами без відповідної ліцензії; 1000,00 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

Що стосується посилань позивача в апеляційній скарзі на відсутність у Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим повноважень на застосування фінансових санкцій за порушення статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 7 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»зазначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і    плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Відповідно до пункту 6 зазначеного Порядку рішення про застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії приймає керівник, а у разі його відсутності - заступник керівника органу, що видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Статтею 16 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 11.07.2001 року № 510/2001 „Про посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” на Державну податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері.

На виконання зазначеного Указу, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 07.08.2001 року № 940 „Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного збору”, відповідно до якого утворено у складі Державної податкової адміністрації України Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі Державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та їх територіальні підрозділи.

Відповідно до пункту 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 року „Про затвердження переліку органів ліцензування”, Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування, зокрема, виробництва тютюнових виробів, оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.08.2001р. № 331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України, яким на Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єкта  підприємницької діяльності за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Крім того, відповідно до абзацу 5 пункту 1 статті 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Державна податкова адміністрація   України виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових  виробів,  участю у розробленні пропозицій щодо основних напрямів державної політики і проектів  державних  програм  у сфері боротьби з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організацією виконання актів законодавства у межах своїх повноважень, здійсненням систематичного контролю за їх реалізацією, узагальненням практики застосування законодавства, застосуванням у випадках, передбачених законодавством,  фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення  законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових  виробів, здійсненням заходів по вилученню та знищенню або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв,  знищенню тютюнових  виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному  обігу.

Таким чином суд першої інстанції вірно встановив що правом на прийняття рішень про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів наділена Державна податкова адміністрація України та державні податкові адміністрації в АР Крим, областях містах Києві та Севастополі і державні податкові інспекції в містах з районним поділом.

Судова колегія не може погодитись з доводами позивача в апеляційній скарзі про те, що причиною відсутності ліцензії були неправомірні дії самого позивача, які виразились у невидачі відповідної ліцензії у встановлений строк, оскільки позивачем в будь-якому випадку було порушено вимоги Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”. Невидача у вставлений строк відповідним органом ліцензії, на видачу якої було подано необхідні документи, є підставою для можливого притягнення працівників такого органу до дисциплінарної відповідальності, але ніяк не підставою для порушення суб’єктом господарювання вимог законодавства.

Дослідивши наявні у справі матеріали, судова колегія погоджується з судом першої інстанції про те, що вказані в рішенні від 13.03.2007 року № факти порушень є встановленими. При цьому, до уваги приймається та обставина, що продавцем позивача акт перевірки № 000221 від 03.03.2007 року було підписано без будь-яких зауважень. У зв’язку з цим, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Стрілець” є необґрунтованими, а відмова суду першої інстанції в їх задоволенні є правомірною.

Позивач в апеляційній скарзі також посилається на те, що в оскаржуваній постанові не наведено мотивів незастосування до даних правовідносин норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.  Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до  суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції,  встановлені  цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 240 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується  суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених  правил  здійснення  господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф,  розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють  податкові  та  інші  відносини, в яких допущено правопорушення.

Таким чином, стягнутий судом штраф є саме адміністративно-господарською санкцією відносно суб'єкту господарювання, передбаченою статтею 241 Господарського кодексу України застосованого за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. У даному випадку позивачем здійснювалась саме господарська діяльність –торгівля та саме в процесі її здійснення мало місце порушення вимог встановлених Законом України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушення норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для ї скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Стрілець” залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 серпня 2007 року у справі № 2-23/6089-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      В.І. Гонтар

В.С. Голик