СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

25.09.2007
Справа  № 2/16

За позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Ужгород

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю
„Земля Карпат”,  м. Ужгород

Про стягнення суми 6773грн. збитків,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 -представник по довіреності від
01.08.2005р.

від відповідача - Зінчук Д.Л. та Свереняк І.І. -предст. дор.
№6 від 23.01.07р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 6773грн. збитків

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача
поданої в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України щодо
їх зміни).

В засіданні суду 19.09.2007 року судом за згодою представників
сторін в порядку вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України
було оголошено перерву до 25.09.2007р. для надання сторонам можливості подати
суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про їх зміну
з огляду на матеріали справи. Вважає, що наявними документами беззаперечно
доведено заподіяння відповідачем позивачу збитків у розмірі вартості витрат на
влаштування вентиляційного каналу, оскільки визначений відповідним проектом
закладений стіною суміжного з позивачем будинку відповідача. Крім того, просить
взяти до уваги те, що відповідачем не вжито жодних заходів до врегулювання
спору та здійснення монтажу відповідного вентиляційного каналу, що
підтверджується висновком судової експертизи, що була призначена за клопотанням
відповідача з огляду на його заперечення. Відтак, просить суму позовних вимог,
що складається з суми завданих реальних збитків, пов'язаних із демонтажем та
закладкою забудованого відповідачем вікна та усуненням пошкоджень, завданих
цими роботами, задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача заперечують з приводу заявлених позовних
вимог в повному обсязі та у поданому суду письмовому поясненні вказують на те,
що при будівництві відповідачем офісу у суміжних землекористувачів не виникало
жодних претензій до порядку проведення будівництва.  у суміжних землекористувачів не виникало
жодних претензій до порядку проведення будівництва.  Навпаки, за відповідним зверненням позивача
відповідачем було влаштовано на рівні віконця за рахунок власної території
вентиляційну шахту (закладено 15см. діаметром

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
25.09.2007 року по справі №2/16

гофрований рукав). Вважають, що підставою для звернення позивачем
з відповідним позовом послугували інші мотиви (відмова відповідача продати
позивачу підсобне приміщення).

Разом з тим, відповідач відповідного письмового пояснення по суті
висновків судової експертизи суду не подав та своєї позиції з цього приводу не
навів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

У відповідності до договору купівлі-продажу серії ААР №НОМЕР_1 від
26.03.1999р. ТОВ „Вестторг” продав, а приватний підприємець ОСОБА_1 купила
2/100 частини приміщення ресторану „Старе місто” площею 20кв.м., що знаходиться
в АДРЕСА_1 та 16/100 частини приміщення цього ж ресторану площею 169,8кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_2. Відповідним рішенням виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 26.06.1996р. було надано дозвіл на проведення реконструкції
приміщень по АДРЕСА_2, в результаті чого було розроблено робочий проект реконструкції
власного нежитлового АДРЕСА_2 під офіс з влаштуванням мансардних приміщень в
об'ємі горища над власними приміщеннями.

Згідно висновкуНОМЕР_2вентиляція приміщень та санвузлів
запроектована приточно-витяжна, природна та примусова. Для підсилення природної
вентиляції в санвузлах запланована установка канальних вентиляторів типу
„Самал”.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу 28.10.2005р. було
надано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозвілНОМЕР_3
на виконання будівельних робіт.

В свою чергу, відповідно до припису НОМЕР_4. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю Ужгородського міськвиконкому встановлено, що
при реконструкції власного нежитлового АДРЕСА_2 під офіс закрито віконце
підсобного приміщення ресторану „Кактус”, що належить позивачу, без погодження
із сусідами. З огляду на це, інспекцією держархбудконтролю було зобов'язано
директора ТОВ „Земля Карпат” в місячний термін за погодженням із власниками
ресторану „Кактус” влаштувати вентиляційну шахту із згаданого приміщення для
забезпечення його вентиляції. Зважаючи на те, що відповідачем даного припису не
було виконано у встановлений строк, приписом НОМЕР_9 інспекцією
держархбудконтролю було повторно зобов'язано директора ТОВ „Земля Карпат”
влаштувати згадувану вентиляційну шахту до введення свого об'єкта в
експлуатацію.

Комісією у складі головного спеціаліста інспекції
держархбудконтролю та начальника відділу забудови управління архітектури та
містобудування Ужгородського міськвиконкому 22.01.2007р. було проведено
перевірку виконання витяжної вентиляції, влаштованої з приміщення санвузла
ресторану „Кактус” та встановлено, що в стіні будівлі офісу ТОВ „Земля Карпат”,
яка примикає до будівлі ресторану „Кактус” (зі слів власника будівлі
відповідача) влаштовано горизонтальний канал, в який встановлено
металево-гофровану трубу Д-150мм, що виходить від віконця назовні. За
результатами проведеної перевірки комісією встановлено неякісне виконання
витяжної вентиляції.

З огляду на такі обставини позивач вважаючи, що такими діями
відповідача порушується його право власності та завдано відповідних збитків у
результаті такого порушення, що полягають у втратах, що особа зазнала у зв'язку
із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
25.09.2007 року по справі №2/16

зробити для відновлення свого порушеного права, просить позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму 6773грн.
збитків.

Враховуючи обставини по справі та заперечення відповідача, судом
за клопотанням ТОВ „Земля Карпат” в порядку вимог статті 41 Господарського
процесуального кодексу України було призначено проведення судової
будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої постановлено питання, чи
влаштований вентиляційний канал з підсобного приміщення ресторану „Кактус” та
чи може даний вентиляційний канал, якщо він влаштований, виконувати свої
функції.

Згідно висновку №7 від 27.08.2007р. судової будівельно-технічної
експертизи при огляді вентиляційного каналу розміром 15х15см, який
влаштований  вбиральні ресторану
„Кактус”, виявлено цегляну стінку офісу ТОВ „Земля Карпат” на відстані 15см від
стіни ресторану „Кактус”. Даний розрив між будівлями служить як температурний
шов. Разом з тим, судовим експертом на день проведення дослідження
горизонтальної вентиляційної шахти з металевої гофрованої труби Д-150мм, яка
мала бути приєднання до вентиляційного каналу, не виявлено.

Аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача з приводу
заявленого позову, матеріали судової експертизи, суд констатує наступне.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа,  якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. У відповідності до норм даної статті збитками є: втрати,  яких
особа  зазнала  у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи,  які
особа  могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В свою чергу главою 82 Цивільного кодексу України встановлено
загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. В контексті даних
норм майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної
особи,  а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала. В свою чергу особа,    яка   завдала
шкоди,   звільняється   від
її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов'язання з відшкодування шкоди носять характер деліктних
зобов'язань. Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність
складу правопорушення, до якого входить протиправна поведінка (дія чи
бездіяльність) особи, шкідливий результат такої поведінки, причинний зв'язок
між протиправною поведінкою і шкодою та вина особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ)
і законних інтересів іншої особи і спричинила заподіяння позадоговірної шкоди.
Поведінка визнається протиправною незалежно від того, знав чи не знав правопорушник
про неправомірність своєї поведінки.

Під шкодою розуміється зменшення або втрата (загибель) певного
особистого чи майнового блага. Зменшення або втрата майна тягне за собою
виникнення майнової шкоди, обсяг відшкодування якої повинен бути повним шляхом
відшкодування збитків та відшкодування в натурі.

Матеріалами справи доведено факт заподіяння відповідачем позивачу
збитків, що полягають у неможливості використання належного позивачу майна
відповідним способом через відсутність вентиляційного каналу з приміщення
санвузлу ресторану „Кактус”. З огляду на це позивачем заявлено вимогу про
відшкодування завданої шкоди шляхом відшкодування витрат, які особа, права якої

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
25.09.2007 року по справі №2/16

порушено, зробила чи мусить зробити для відновлення порушеного
права у зв'язку з завданою шкодою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено способи відшкодування шкоди,
завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за  вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду  і
такої  ж  якості,
полагодити пошкоджену  річ  тощо)
або  відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків,  що  підлягають
відшкодуванню   потерпілому,
визначається  відповідно  до реальної вартості втраченого майна на
момент  розгляду  справи
або  виконання  робіт,
необхідних   для відновлення
пошкодженої речі.

Позивач в обґрунтування суми заявленого до стягнення розміру
збитків подано рахунок №21 приватного підприємця ОСОБА_3на здійснення ремонтних
робіт, пов'язаних із демонтажем та закладкою забудованого відповідачем вікна та
усуненням пошкоджень, завданих цими роботами -оштукатурення, фарбування стін,
прибирання та вивіз будівельного сміття, тощо на суму 2075грн. Крім того,
додано рахунки №НОМЕР_5 та №НОМЕР_6 приватного підприємства „Клімат Сервіс”,
пов'язані з влаштуванням іншого вентиляційного каналу ресторану „Кактус” на
суму 4698грн.

Таким чином, позивачем в повному обсязі доведено розмір заподіяних
відповідачем збитків та їх вартість. Доводи відповідача про те, що ним було
влаштовано відповідний вентиляційний канал, роботи по будівництву якого
здійснювались відповідною будівельною організацією, а відтак, необхідність
покладення обов'язку по відшкодуванню завданої шкоди саме на таку особу, не
може бути взяті судом до уваги з огляду на норми статті 1191 ЦК України, якою
передбачено, що особа,  яка відшкодувала
шкоду,  завдану іншою особою, має
право  зворотної  вимоги
(регресу)  до  винної
особи  у  розмірі виплаченого  відшкодування,  якщо
інший  розмір  не
встановлений законом.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України
господарський   суд   оцінює
докази   за  своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді  в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі  докази
не  мають  для господарського суду заздалегідь
встановленої сили. Водночас, відповідно до статей 32, 33 та 34 ГПК України
кожна сторона повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Обставини справи, які  відповідно  до
законодавства  повинні бути  підтверджені
певними  засобами  доказування,
не    можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Вимога позивача про відшкодування витрат по сплаті за надані
інформаційно-консультаційні послуги за договором від 28.11.2006р. в сумі
3000грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до
частини    3    статті
48   Господарського процесуального
кодексу України витрати,  що підлягають
сплаті  за послуги адвоката,  визначаються у порядку встановленому Законом
України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на
осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в статті 2
Закону України "Про адвокатуру", котра зазначає, що адвокатом може
бути громадянин України,  який має вищу
юридичну освіту, стаж

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
25.09.2007 року по справі №2/16

роботи за спеціальністю юриста або
помічника  адвоката  не
менше двох  років,  склав  кваліфікаційні іспити,  одержав свідоцтво про право на  зайняття
адвокатською  діяльністю  та
прийняв  Присягу адвоката України.

Статтею 44
Господарського
процесуального  кодексу   України передбачено,  що
до  складу  судових витрат входить оплата послуг
адвоката.  В контексті цієї норми, судові
витрати за участь  адвоката при розгляді
справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату
стороною, котрій такі послуги надавались,
та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Таким чином,  стаття 44
Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в
якості судових витрат,  які були
сплачені  стороною  за
отримання  послуг,  лише адвокатам, а не будь-яким представником.

Натомість, з наданих позивачем документів стосовно відшкодування
відповідачем понесених ним витрат вбачається, що договір про надання
інформаційно-консультаційних послуг від 28.11.2006р. (акт приймання-передачі
наданих послуг від 12.03.2007р. та платіжне доручення НОМЕР_7.) укладений не з
адвокатом, а з суб'єктом господарювання, а відтак, відшкодуванню не підлягає.

В порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України
за згодою сторін 25.09.2007р. було оголошено вступну та резолютивну частину
рішення, яке оформлене відповідно до статті 84 Господарського процесуального
кодексу України та підписано 03.10.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1191 та 1192
Цивільного кодексу України, ст. ст. 32-35, 41, 43, 44, 49, 82 -85
Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Земля
Карпат”,  м. Ужгород, вул.. Корзо, 7/5
() на користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_3 (ідент
код НОМЕР_8)  суму 6773грн. збитків, а
також суму 85грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. В задоволенні вимоги про відшкодування суми 3000грн. витрат за
надані інформаційно-консультаційні послуги відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського  процесуального  кодексу
України.

Суддя
О.Ф. Ремецькі