ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 36/250
10.09.07 р.

За позовом                 Відкритого акціонерного товариства «Інжинірингово –

виробниче підприємство «Вніпітрансгаз»

До                         Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Про                          стягнення заборгованості по договору оренди № 13.0672 в

сумі 383 226 грн. 93 коп.

Суддя   Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від позивача          Таращенко К.В. по довіреності № ЮС-18-1309 від

01.08.2007 р.

Від відповідача     Пац В.О. по довіреності № 14-85 від 06.03.2007 р.

В судовому засіданні з 08.08.2007 р. до 10.09.2007 р. відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Відкритого акціонерного товариства «Інжинірингово–виробниче підприємство «Вніпітрансгаз» про стягнення з Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»суму заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 362 214, 02 грн., в тому числі ПДВ (20%) 60 369, 00 грн., суму заборгованості за комунальні послуги в розмірі 21 012, 91 грн., в тому числі ПДВ (20 %) 3502, 15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2007 р. порушено провадження у справі № 36/250. Розгляд справи призначено на 08.08.2007 р. об. 11-40 год.

02 серпня 2007 р. через канцелярію суду від  позивача поступила заява про уточнення позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 359214, 02 грн., в тому числі ПДВ (20%) 59869, 00 грн., суму заборгованості за комунальні послуги в розмірі 21 012, 91 грн., в тому числі ПДВ (20 %)3502, 15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення покладеного законом та договором № 13.0672 оренди нежитлового приміщення обов’язку, своє  зобов’язання щодо сплати орендної плати та комунальних послуг не виконав, в зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 380 226 грн. 93 коп.

Відповідач  в наданому письмовому відзиві на позов проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що договір № 13.0672 оренди нежитлового приміщення не є укладений оскільки 30.11.2006 р. позивачем був надісланий на адресу відповідача лист № ВТЗ-22-2532 щодо укладання договору оренди  № 13.0672. На цей лист відповідач відповіді не надав. Проте вважаючи, що ненадання відповіді є відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України згодою на укладання цього договору позивач почав незаконно виставляти відповідачу рахунки за новою вартістю, з якою відповідач не погодився. Тому відповідач вважає, що договір оренди нежитлового приміщення № 13.0607 не є укладеним, оскільки відповідно до ч.1 ст. 638  Цивільного кодексу України укладеним є договір якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Крім того посилається на те, що від позивача пропозиції щодо звільнення орендованого приміщення відповідачем та розірвання цього договору від 01.02.06 р. № 13.0607 не надходило, тому і дія цього договору повинна поширюватись   протягом наступних 11 місяців починаючи з 01 лютого 2007 року, як то передбачено п.8.2. договору № 13.0607., в зв’язку з чим в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Інжинірингово–виробниче підприємство «Вніпітрансгаз»(далі орендодавець, тобто позивач) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України »(далі орендар, тобто відповідач) був укладений договір № 13.0607 оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до умов даного договору,   позивач передав, а відповідач прийняв на умовах оренди в строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться на 2 та 3 поверсі  в буд. 20 по вул. Еспланадній в м. Києві загальною площею 337, 55 кв.м. для розміщення офіса Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України ». (п.1.1).

Факт отримання вищезгаданого приміщення відповідачем підтверджується долученим до матеріалів справи актом прийому-передачі приміщення площею 337, 55 кв.м. на 2 та 3 поверсі від 01.02.2006 р.

Строк дії даного договору сторони визначили з моменту його підписання сторонами і поширює свою дію на зобов’язання сторін, що виникли з 01 лютого 2006 року та діє до 31 січня 2007 р. (п.8.1). Вищезазначений строк буде автоматично продовжений на наступні 11 місяців, якщо орендодавець не повідомить орендаря про свій намір вважати зазначений строк кінцевим строком оренди принаймні за два календарних тижні до його настання.

В п.4.2 договору сторони визначили, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату з розрахунку 111 грн. 18 коп. за один кв.м. площі, що з урахуванням 337, 55 кв.м. загальної площі становить на місяць 37 528 грн. 81 коп., крім того ПДВ (20%) в сумі 7 505 грн. 56 коп., що складає разом 45 034 грн. 57 коп.

Вартість спожитої електроенергії, опалення, газу, холодної та гарячої води та інших комунальних послуг врахована в сумі орендної плати (п.4.1).

Відповідно до п. 4.4. договору встановлено порядок оплати: орендар своєчасно проводить оплату орендних платежів в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа поточного місяця на підставі рахунка-фактури, що виставляє орендодавець.

Орендна плата нараховується  з 01 лютого 2006 року. (п.4.5).

01.04.2006 р. між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до договору. Відповідно до додаткової угоди сторони змінили розмір орендованої площі, що в подальшому становила 359, 25 кв.м. та збільшили розмір орендної плати. Відповідно до п. 4.2 додаткової угоди № 1 орендна плат становила з розрахунку 115 грн. 73 коп. за один кв.м. площі, що з урахуванням 359, 25 кв.м. загальної площі становить на місяць 41 576 грн. 00 коп., крім того ПДВ (20%) в сумі 8315 грн. 20 коп., що складає разом 49 891 грн. 20 коп.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання п. 8.2. позивач листом № ВТЗ-22-2532 від 30.11.2006 р. звернувся до відповідача з пропозицією укласти новий договір оренди  з 01.02.2007 р. на 11 місяців, крім того просив відповідача до 31.12.2006 р. в письмовій формі надати відповідь щодо укладання нового договору оренди.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надав будь-яку відповідь позивачу щодо укладання нового договору оренди чи відповідь про відмову від його укладання.

Проте згідно ч. 2 статті 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи те, що відповідач не звільнив орендоване приміщення загальною площею 359, 25 кв.м., яке знаходиться на 2 та 3 поверсі  в буд. 20 по вул. Еспланадній в м. Києві, а продовжував ним користуватися, тому дії відповідача слід розцінювати як погодження з новими умовами договору.

Договір № 13.0672, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Інжинірингово–виробниче підприємство «Вніпітрансгаз»(далі орендодавець, тобто позивач) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України»свідчить про те, що позивач передав, а відповідач прийняв на умовах оренди в строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться на 2 та 3 поверсі  в буд. 20 по вул. Еспланадній в м. Києві загальною площею 359, 25 кв.м. для розміщення офіса Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». (п.1.1).

Строк дії даного договору сторони визначили з моменту його підписання сторонами і поширює свою дію на зобов’язання сторін, що виникли з 01 лютого 2007 року та діє до 31 грудня 2007 р. (п.8.1). Вищезазначений строк буде автоматично продовжений на наступні 11 місяців, якщо орендодавець не повідомить орендаря про свій намір вважати зазначений строк кінцевим строком оренди принаймні за два календарних тижні до його настання.

В п.4.2 договору сторони визначили, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату з розрахунку 181 грн. 80 коп., в тому числі ПДВ (20%) 30, 30 грн. за один кв.м. площі, що з урахуванням 359, 25 кв.м. загальної площі становить на місяць 65311 грн. 65 коп., в тому числі ПДВ (20%) в сумі 10 885 грн. 28 коп.

Вартість спожитої електроенергії, опалення, газу, холодної та гарячої води та інших комунальних послуг оплачується окремо в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа наступного за місяцем, в якому такі послуги споживаються на підставі рахунка-фактури, що виставляє орендодавець, але в рамках даного договору оренди. (п.4.4).

Відповідно до п. 4.5.1. договору встановлено, що орендар своєчасно проводить попередню оплату орендних платежів в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа наступного за місяцем в якому такі послуги споживаються на підставі рахунка-фактури, що виставляє орендодавець, але в рамках даного договору.

На виконання умов договору № 13.0672 позивач виставив відповідачу рахунки-фактури, які долучені до матеріалів справи, а саме: № 643 від 18.06.2007 р. на суму  32 655, 82 грн. (за оренду приміщення за період з 01 липня 2007 р. по 15 липня 2007 р.), № 598 від 14.05.2007 р. на суму 65311, 64 грн. (за оренду приміщення за червень 2007 р.), № 562 від 16.04.2007 р. на суму 65311, 64 коп.  (за оренду приміщення за травень 2007 р.), № 506 від 21.03.2007 р. на суму 65311, 64 коп.  (за оренду приміщення за квітень 2007 р.), № 474 від 20.02.2007 р. на суму 65311, 64 грн. (за оренду приміщення за березень 2007р.), № 438 від 06.02.2007 р. на суму 65 311, 64 грн. (за оренду приміщення за лютий 2007 р.), тобто на загальну суму 359214  грн. 02 коп., які залишились відповідачем неоплаченими.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору № 13.0672 позивачем були виставлені рахунки про сплату відповідачем комунальних послуг, а саме:  № 642 від 18.06.2007 р. на суму  1361, 96 грн. (за комунальні послуги за період з 01 липня 2007 р. по 15 липня 2007 р.), № 641 від 18.06.2007 р. на суму 2 722, 85  грн. (за комунальні послуги за червень 2007 р.), № 640 від 14.06.2007 р. на суму 2715, 63 грн.  (за комунальні послуги за травень 2007 р.), № 639 від 14.06.2007 р. на суму 4 094, 56 грн.  (за комунальні послуги за квітень 2007 р.), № 638 від 14.06.2007 р. на суму 5 096, 97 грн. (за комунальні послуги за березень 2007р.), № 637 від 14.06.2007 р. на суму 5020, 94 грн. (за комунальні послуги за лютий 2007 р.), тобто на загальну суму 21012 грн. 91 коп.

Оцінюючи подані позивачем  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до приписів  ст. 526 Цивільного кодексу  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання відповідача на те, що договір № 13.0672 не був укладений судом до уваги не приймається, оскільки  відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України   встановлено, що зміст  договору  становлять  умови (пункти),  визначені на розсуд сторін і погоджені ними,  та  умови,  які  є  обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов”язку по сплаті  орендної плати не виконав, у зв»язку з чим у відповідача виникла заборгованість з орендної плати  по договору № 13.0672 в сумі  359214  грн. 02 коп. та 21012 грн. 91 коп. заборгованість за комунальні послуги.

Оскільки відповідач належних доказів відсутності  заборгованості по договору № 13.0672 суду не надав, тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 359214  грн. 02 коп. та  21012 грн. 91 коп. заборгованості за комунальні послуги обґрунтовані, документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню.

Витрати  понесені позивачем по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України »(01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Інжинірингово–виробниче підприємство «Вніпітрансгаз»(01023, м. Київ, вул.. Еспланадна, буд. 20; ) 359 214 грн. 02 коп. заборгованість по орендній платі, в тому числі ПДВ (20%) 59869, 00 грн., заборгованість за комунальні послуги в розмірі 21 012, 91 грн., в тому числі ПДВ (20 %) 3502, 15 грн., 3802 грн. 27 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                    Трофименко Т.Ю.