ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2007                                                                                   Справа № 39/77-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Ясир Л.О. (доповідача)

суддів
Герасименко І.М., Лисенко О.М.

при    секретарі    судового засідання:

Корх Д.В.

за  участю   представників сторін:
від позивача:

від відповідача:

від третьої особи:

Соколова Наталія Володимирівна представник, довіреність №5  від 21.02.07;
від позивача:  Омелян Олександр Олександрович юрисконсульт юр.відділу, довіреність №30  від 10.02.07;
Пащук Віталій Вікторович юрисконсульт, довіреність №307  від 01.01.07;
Представник в судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
апеляційну скаргу
державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ

на рішення

господарського суду
від
Дніпропетровської області
15.03.07р.

у справі
№ 39/77-07

за позовом                  акціонерного товариства закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ

до                              державного підприємства “Придніпровська залізниця”

м. Дніпропетровськ

за участю третьої  особи:  товариство з обмеженою відповідальністю “АСІО” м. Дніпропетровськ

про                               зобов’язання виконання договору

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ звернулось  до  господарського суду Дніпропетровської області з позовом  до державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ, за участю третьої особи -  товариства з обмеженою відповідальністю “АСІО” м. Дніпропетровськ про визнання  договору обов’язкового  особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №ОБМ 2002 від 26.10.99р. діючим до 31.12.07р. та зобов’язання  відповідача  виконувати цей договір.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконними діями відповідача щодо односторонньої відмови від договору дія якого спливає тільки 31 грудня 2007р., що порушує  права  та  інтереси не тільки  позивача, а  і чисельної  кількості пасажирів  (застрахованих осіб).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської  області від 15.03.07р. по справі №39/77-06 (суддя Ліпинський) позов задоволено частково. Визнано  договір обов’язкового  особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №ОБМ 2002 від 26.10.99р. діючим до 31.12.07р. Рішення в цій частині мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог. В частині зобов’язання відповідача виконувати договір обов’язкового  особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №ОБМ 2002 від 26.10.99р. відмовлено з посиланням на недоведеність позовних вимог щодо  невиконання відповідачем  умов спірного договору.

Не погодившись з рішенням суду, державне підприємство “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ звернулось з апеляційною скаргою,  просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити повністю. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення  по даній справі прийнято  з порушенням норм матеріального та процесуального  права.

Позивач вважає доводи заявника, викладені в  апеляційній  скарзі, безпідставними, просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  частково з наступних підстав.

26.10.1999 року між позивачем, відповідачем та третьою особою було укладено договір обов’язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті № ОБМ 2002, згідно умов якого  позивач прийняв на себе зобов’язання по страхуванню життя, здоров’я та працездатності робітників відповідача під час обслуговування ними поїздки.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються вказаним договором, Положенням про обов’язкове особисте  страхування  від нещасних випадків на транспорті, затвердженого  Постановою Кабінетів Міністрів  України від 14/8-96р. (з  останніми змінами та  доповненнями  від 18.12.98р. №2011), Законом України “Про страхування” та нормами глави 67 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 5.1. договору строк його дії  встановлено до 31.12.02р. Строк дії договору неодноразово  продовжувався додатковими угодами. Додатковою угодою №4 від 28.02.06р. сторони продовжили  цей строк до 31.12.06р.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно пункту  5.5. договору №ОБМ 2002 від 26.10.99р. договір не може бути розірваний в односторонньому порядку до закінчення строку його дії. У випадку, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить у письмовому вигляді про припинення договору, він автоматично пролонгується на той самий термін. Дія договору може бути припинена також у разі:

-          ліквідації Страхувальника в порядку, встановленому законодавством України;

-          ліквідації Страховика в  порядку, встановленому законодавством України;

-          виконання Страховиком зобов’язань перед Страхувальником в повному обсязі;

-          прийняття судового рішення про визнання договору недійсним;

-          в інших випадках, передбачених законодавством України.

За приписами статті 28 Закону України “Про страхування” дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також  у  разі:

-                    закінчення строку дії;

-          несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору.

Отже,  відповідач відповідно  до умов договору №ОБМ 2002 від 26.10.99р. повинен був письмово  в строк до 01.12.06р. повідомити  акціонерне товариство закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ  про своє бажання припинити дією договору страхування.

Лише листом від 12.12.06р. №Н-21/1950 відповідач повідомив позивача про намір розірвати спірний договір.

Поняття “припинення  зобов’язання”  та “розірвання договору ” – це різні поняття, тому лист від 12.12.06р. не можна розглядати як повідомлення акціонерного  товариства  закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ  про припинення зобов’язань за договором  у зв’язку з закінченням  його дії.

Слід зазначити також , що стороною по договору №ОБМ 2002 від 26.10.99р. є і  товариство з обмеженою відповідальністю “АСІО” м. Дніпропетровськ, якому відповідач ніяких повідомлень  про бажання припинити дію договору не направляв.

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що  відповідно до положень пункту  5.5. договору  він є  автоматично продовженим  на наступний термін до 31.12.07р., і зобов’язання сторін продовжують існувати  до закінчення вказаного строку.

За приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки спірний договір  на час звернення з позовом  був діючим, права страховика  не можна вважати  порушеними, тому  його позов є безпідставним.  Додатково слід  зазначити, що способи  захисту  цивільних прав  та інтересів визначені  статтею 16 Цивільного кодексу України, яка  не передбачає такого способу захисту як визнання договору діючим.

Такий спосіб захисту цивільного права  не передбачено  і договором №ОБМ 2002.

Суд першої інстанції не звернув на це уваги та безпідставно задовольнив  позовні вимоги  в частині визнання договору обов’язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №ОБМ 2002 від 26.10.99р. діючим. Разом з тим,  господарський суд  вірно зазначив , що позивачем  не надано доказів  невиконання відповідачем  умов спірного договору, тому в задоволенні вимог позивача  про зобов’язання відповідача належним чином виконувати  умови цього договору відмовлено.

Оскаржуючи судове рішення  відповідач посилається на виконання  страховиком зобов’язань перед страхувальником  за 2006р.  у повному обсязі, що згідно  з умовами договору та статті 28 Закону України “Про страхування”  є підставою  для припинення  дії  договору страхування. Листом від 26.12.06р.  державне  підприємство  “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ повідомило акціонерне товариство закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ  про припинення дії договору  з цих підстав (при цьому акціонерне товариство закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ   в даному  листі помилково  зазначено як страхувальника  а.с.13).

Даній обставині суд першої інстанції дав  вірну оцінку, зазначивши, що  відповідно до пункту 5.2. договору щорічно страховик несе відповідальність  на умовах договору з 01 січня кожного календарного року, а на час звернення  відповідача з даним листом  дія договору  вже була продовжена на наступний  рік. Слід також  зазначити, що повідомлення про припинення  дії  договору не було  направлено  страховому агенту, що порушує його  права як сторони в спірному договорі.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами  пункту 4.2.1 страхувальник повинен щорічно  в строк до 01.02.  надавати  страховому агенту  списки осіб, що підлягають страхуванню, з урахуванням чого  встановлюється страховий тариф.

Отже, саме заявник апеляційної скарги не довів суду, що він належним чином виконав свої обов’язки  щодо узгодження страхового тарифу, яким є ставка страхового внеску  з одиниці страхової суми за  визначений період страхування.

Страхова сума з кожного застрахованого встановлена пунктом 2.1 спірного договору.

З врахуванням викладеного доводи державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ не можуть бути підставою для  скасування рішення, але в силу  статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, здійснивши перевірку судового рішення судова колегія дійшла висновку, що позов  акціонерного  товариства закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ  є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ   задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 15.03.07р.  по справі №39/77-07  частково скасувати.

В позові відмовити повністю.

В поворот виконання рішення припинити стягнення з  державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ   на користь  акціонерного  товариства закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ   42 грн. 50 коп. державного мита  59 грн. 00 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з   акціонерного  товариства закритого типу страхова компанія “ДІСКО” м. Дніпропетровськ   на користь державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ   42 грн. 50 коп. державного мита, сплаченого за апеляційною скаргою.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                           Л.О. Ясир

Суддя                                                                              І.М. Герасименко

Суддя                                                                              О.М. Лисенко