ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 р.
№ 10/028-07

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Кочерової Н.О.

суддів
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну  скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Тиара"

на постанову
від 15.06.2007
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі
№ 10/028-07
господарського суду Київської області

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-ізраїльська фірма "Консал Інтернешнл"

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Тиара"

про
стягнення 114 548,59 грн.

за участю представників сторін:

від позивача     Шапіро С.Г. директор

від відповідача Колесник О.І. дов. № 90 від 16.03.2007

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Українсько-Ізраїльська фірма “Консал Інтернешнл” пред’явило в суді позов до товариства з обмеженою відповідальністю “Тиара” про стягнення  114 548, 59 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) було укладено 15.07.2003 договір № 155 про надання юридичних послуг.

29.03.2004 сторони уклали між собою додаткову угоду № 3 до договору № 155 від 15.07.2003 відповідно до якої позивач зобов’язався надати відповідачу консультаційні та юридичні послуги з приводу захисту інтересів останнього в господарському суді за позовом військового прокурора до ТОВ “Тиара” на суму 1 260 000,0 грн., а відповідач, у разі винесення рішення на користь відповідача, сплатити винагороду у розмірі 5% від суми позову протягом 10 банківський днів з моменту оголошення рішення суду.

Позивач виконав взяті на себе зобов’язання і надав відповідачу послуги в господарських справах № 211/16-2004 та 40/333, але останній винагороду сплачувати відмовився.

Враховуючи викладене, товариство з обмеженою відповідальністю “Українсько-Ізраїльська фірма “Консал Інтернешнл” просило стягнути винагороду в сумі 108 636,60 грн., враховуючи суми позову у зазначених справах, а також річні 1 240,62 грн., інфляційні 1 162,41 грн., штрафні санкції в сумі 3 508,96 грн.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги в  частині нарахування штрафних санкцій та просив стягнути з відповідача 3 189,50 грн. річних, 1 172,18 грн. інфляційних та 4  781,49 грн. пені.

Рішенням господарського суду Київської області від 20.03.2007 (суддя Тищенко О.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Тиара” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Українсько-Ізраїльська фірма “Консал Інтернешнл” 108 636,60 грн. основного боргу, 1 687,58 грн. річних, 1 172,18 грн. інфляційних, 4 604 грн. пені, 1 161,0 грн. держмита, 116,31 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.06.2007 (судді: Писана Т.О. –головуючий, Рудченко С.Г.,                 Мазур Л.М.) рішення господарського суду залишено без змін.

Задовольняючи позов частково та залишаючи рішення без змін, судові інстанції виходили з обгрунтованості вимог позивача в частині стягнення основного боргу, пені, інфляційних. Зменшуючи розмір річних, господарські суди виходили з вимог ст. 625 ЦК України.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю “Тиара” просить скасувати рішення першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України            вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю “Українсько-Ізраїльська фірма “Консал Інтернешнл” (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю “Тиара” (замовник) 15.07.2003 було укладено договір № 155 про надання юридичних послуг.

29.03.2004 між цими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору № 155 від 15.07.2003, відповідно до умов якої відповідач зобов’язався надати консультаційні та юридичні послуги щодо розгляду справи у господарському суді за позовом військового прокурора до  ТОВ “Тиара” на суму 1 260 000,0 грн., а відповідач, у разі винесення рішення на його користь, сплатити винагороду позивачу у розмірі 5% від суми позову.

Господарськими судами встановлено та відповідачем не спростовано, що позивачем надані ТОВ “Тиара” юридичні послуги у справах № 211/16-2004 про стягнення з відповідача 2 172 772,0 грн. за позовом військового прокурора Північного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та № 40/333 про стягнення з відповідача 1 558 584,08 грн. за позовом військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони, які було вирішено на користь ТОВ “Тиара”.

Посилання відповідача в касаційній скарзі на ту обставину, що додаткова угода № 3 не розповсюджує свою дію на розгляд в господарських судах справ № 211/16-2004 та 40/333 спростовується листом ТОВ “Тиара” від 22.09.2004 на ім’я ТОВ “Українсько-Ізраїльська фірма “Консал Інтернешнл”, в якому зазначено, що ТОВ “Тиара” здійснить виплату винагороди позивачу у справах № 40/333 та 211/16-204 на умовах договору № 155 від 15.07.2003 та додаткової угоди № 3 від 29.03.2004.

Враховуючи, що відповідачем не виконані умови договору і додаткової угоди, господарський суд підставно задовольнив позов.

Постановлені судові рішення є законними та обґрунтованими і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Тиара” залишити без задоволення, а постанову від 15.06.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду та рішення від 20.03.2007 господарського суду Київської області у справі № 10/028-07 без змін.

Головуючий                                                                     Н. Кочерова

С у д д і:                                                                             В.Рибак

М. Черкащенко