ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.08.07 р.                                                                               Справа № 15/169

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” ()

до відповідача державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк ()

про стягнення збитків у сумі 3668,41 грн..

за участю представників сторін:

від позивача: Басюк Т.Л. за довіреністю №18/3743 від 16.11.2006 р.

від відповідача: Кубрякова О.О. за довіреністю № Н-01/3452 від 07.11.2005 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 09.08.2007 р. до 16.08.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” до державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення збитків у сумі 3668,41 грн.

Ухвалою суду від 18.05.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/169.

Ухвалою від 26.06.2007 р. строк вирішення спору продовжений до 17.08.2007 р. на один місяць.

09.08.2007 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову.

У судовому засіданні представниками сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалася фіксація судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору між сторонами полягає в наступному: позивач у травні та червні 2004 р. на виконання умов договору між сторонами № ЦХП-10104 від 10.01.2004 р. поставив відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а саме шпали дерев’яні просочені нові, що підтверджується залізничними квитанціями про приймання вантажу (4-й екземпляр залізничної  накладної). Згідно умов договору асортимент, кількість та ціни на продукцію визначаються специфікаціями, які є невід’ємними частинами договору та додаються додатково. Якість і комплектність продукції повинні відповідати державним стандартам та технічним умовам, що діють на Україні.

До договору додані:

1)          специфікація № 4.6 на термін постачання з 01.05.2004 р. по 31.05.2004 р., де під порядковими номерами 8,9 зазначена продукція: шпали дерев’яні просочені тип-1; шпали дерев’яні просочені тип-2;

2)          специфікація № 4.7 на термін постачання з 01.06.2004 по 31.08.2004 р., в якій зазначена продукція: шпали дерев’яні просочені з металічним кріпленням тип-1 та шпали дерев’яні просочені з металічним кріпленням тип-2;

3)          специфікація № 4.8 на термін постачання з 01.06.2004 по 30.06.2004 р., де під порядковими номерами 5,6 зазначені шпали дерев’яні типу-1 з металевим кріпленням та шпали дерев’яні тип-2 з металевим кріпленням.

В усіх вказаних специфікаціях до договору умови постачання від станції Рава - Руська Львівської залізниці.

При комісійному прийнятті продукції відповідачем згідно умов договору по кількості та по якості відповідно до Інструкцій П-6 та П-7 було встановлено, що шпал типа А-1 фактично отримано менше, ніж замовлено, типа А-2 фактично отримано шпал також менше від передбаченої договором та специфікаціями кількості, проте замість них були отримані не передбачені умовами договору та специфікаціями шпали типу А-3. Результати прийомки продукції за якістю оформлені відповідними актами з викликом представників постачальника (виробника) та представника громадськості.

Виставлені позивачем на оплату за отримані шпали рахунки-фактури та сповіщення відповідач акцептував в повному обсязі за фактично отримані згідно умов договору шпали типу-1 та типу-2.  Фактично отримані від позивача шпали тип-3 відповідач також прийняв в експлуатацію, оплатив їх вартість, але в цій частині стосунки між сторонами у вищевказаний період не мають ніякого відношення до укладеного договору № ЦХП-10104 від 10.01.2004 р.

Позивач вважає, що він поставив відповідачу усі шпали типу-1 та типу-2, в тому числі ту кількість шпал, яку при комісійному прийнятті продукції відповідачем було віднесено до типу-3 відповідно до вимог державного стандарту та технічних умов до вказаної продукції. При цьому позивач посилається на лист № ЦП-8/838 від 26.07.2004 р. Головного управління колійного господарства Укрзалізниці, який доданий до матеріалів справи. Але вказаний лист носить рекомендований характер для сторін договору щодо застосування норм державного стандарту при визначенні розмірів дерев’яних шпал. Вказані рекомендації не можуть спростувати фактичні заміри дерев’яних шпал, які проводилися комісією. При цьому в пункті 26 актів приймання продукції за якістю зазначено, що прийняття проводилося на підставі відповідного державного стандарту.

Позивач заявив первісні вимоги про стягнення збитків на суму 3668,91 грн. у зв’язку з неналежним виконанням іншою стороною умов договору, пізніше заявою згідно ст. 22 ГПК України збільшив суму позову до 11430 грн., при цьому фактично змінив предмет позову – замість збитків просить стягнути з відповідача заборгованість за договором. Помилково позивач вважає заміну предмету позову заміною підстав позовних вимог, про що вказує у своїй заяві. Але фактично позивач підстави позову не змінив, вони засновані як у первісних позовних вимогах, так і в змінених на невиконанні відповідачем умов договору № ЦП-8/838 від 26.07.2004 р. Заяву позивача про зміну предмету позову та про збільшення суми позову суд прийняв до розгляду та в подальшому розглядав саме ці вимоги.

Розглянувши позовні вимоги та заперечення відповідача на них, суд вважає позов недоведеним належним чином та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідач оплатив в повному обсязі отримані згідно умов договору шпали типу-1 та типу-2. Прийняття в експлуатацію поставлених в порушення умов договору шпал типу-3 відповідач здійснював поза договірних стосунків з позивачем, тому в цій частині зобов’язань за договором він не порушив. Ті обставини, що позивач на виконання умов договору з відповідачем замовляв для нього у завода - виробника тільки шпали тип-1 та тип-2, а фактично виробник частково надіслав шпали типу-3, до виконання відповідачем перед позивачем своїх зобов’язань згідно умов договору відношення не має, тому стягувати матеріальні збитки позивачу треба з реального винуватця поставки продукції неналежної якості, тобто з завода – виробника дерев’яних шпал.

Посилання позивача на певні недоліки при складанні актів про приймання продукції за якістю судом до уваги не приймаються, тому як не відповідають фактичним обставинам справи. Вказані акти за оцінкою суду відповідають вимогам Інструкції П-7 та приймаються до уваги як належні докази по даній справі.

Згідно ст. 49 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1; 4-1; 33-36; 43; 46-49; 82-85 Господарського процесуального  кодексу  України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” до державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення боргу у сумі 11430 грн.

У судовому засіданні 16.08.2007 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 20.08.2007 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя