ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

03.04.2007 р.                                                                      Справа №16/329

за позовом  Закритого акціонерного товариства "Городянський комбікормовий завод",м. Городня

до  Відкритого  акціонерного  товариства "Полтаварибгосп", с. Бугаївка

про  стягнення грошових коштів

Суддя  Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача:  Костирко Ю.В.,  дор. від 10.12.06р.

від відповідача:  Довбик М.О., довіреність № 21-ю  від 02.02.07

В судовому засіданні 03.04.2007 р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Представник відповідача  в судовому засіданні 01.03.2007р. подав письмове  клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу.

Судом клопотання задоволено.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 19.02.2007 р. строк вирішення спору був продовжений на один місяць.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 33112,88 гривень за договором  №9/08/05 від 09 серпня 2005  року, в т. ч.  7846,61 грн. – штрафу, 16512,12 грн. – втрат від інфляції, 4518,70 грн. – 3% річних, 4235,45 грн. – збитків.

Відповідач у відзиві на позов, та його представник у судовому засіданні заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу, вказує на арифметичні помилки, допущені відповідачем  при здійсненні розрахунків штрафних санкцій..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

09.08.2005  року  Закрите акціонерне товариство “Городянський комбікормовий завод”, м. Городня (далі –позивач)  і  Відкрите акціонерне товариство “Полтаварибгосп”, с. Бугаївка (далі –відповідач) уклали  договір № 9/08/05 (далі –договір) на поставку рибного комбікорму, склад якого визначено в додатку №1 до договору (далі –товар) .

Згідно до умов даного договору позивач, в строк до 05.09.2005 року (п. 4.1. Договору), зобов’язувався поставити та передати відповідачеві у власність товар  загальною вартістю 172 500,00 грн., а відповідач, в свою чер гу, - прийняти та оплатити його у відповідності до встановлених у договорі строку та ціни.

Порядок  та строк проведення розрахунків відповідачем за отриману продукцію визначено пунктами 6.1., 6.2., 6.3. даного Договору.

На виконання  умов даного Договору позивач поставив відповідачу товар - 297,32 тон на загальну суму 170 959,00 гривень.

За результатами розгляду даного спору Господарським судом Полтавської області 03.03.2006 року по справі № 14/498  винесено рішення про задоволення позовних вимог та стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором №9/08/05 від 09.08.2005 р. в сумі 170 959,00 грн., 4 312,50 грн. витрат на послуги адвоката, 1 752,71 грн. ви трат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Дане рішення залишено в силі судом апеляційної інстанції.

Таким чином, судовими інстанціями було встановлено, що відповідач, в порушення умов договору №9/08/05 від 09.08.2005 р., вимог ст.ст. 525 - 527 ЦК України, своїх зобов'язань своєчасно та у повному обсязі на виконав.

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішеннями господарського суду під час роз гляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

П. 11.1. договору №9/08/05 від 09.08.2005 р. встановлено, що в разі прострочення оплати за товар згідно узгодженого графіку, відповідач має сплатити позивачеві штраф у розмірі подвій ної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, строк нарахування даної санкції дого вором не встановлений. Як випливає з п.6.1. означеного договору, сторони дійшли згоди, що оплата товару повинна здійснюватися наступним чином: 86 250,00 грн. до 20 листопада 2005 р., і повний (остаточний) розрахунок, 86 250,00 грн., до 20 грудня. Отже, за порушення строків оплати товару, у відповідності до п. 6.1. договору №9/08/05 від 09.08.2005 р., відповідач зо бов'язаний сплатити позивачеві штраф в загальній сумі 7 846,61 грн. (розрахунок суми штрафу – в матеріалах справи). Розрахунок штрафу виконаний позивачем з врахуванням вимог ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зо бов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість міся ців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а також з врахуванням положень ст. 258 ЦК України щодо спеціального строку позовної давності для вимог про стягнення штрафних санк цій, ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу строку позовної давності.

Ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зо бов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановле ного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач зазначає про арифметичні помилки, зроблені  позивачем при здійсненні розрахунків  річних,  штрафу  та інфляційних витрат.

Судом проведено власне обчислення  розміру річних,  пені та інфляційних витрат, яке збігається з розрахунками позивача. Позивачем нараховані річні, штраф  та інфляційні витрати за період з 21.11.2005р. по 30.10.2006р., відповідач же  здійснив розрахунки річних, інфляційних витрат за період  з 21.11.2005р. по 25.10.2006р., посилаючись на те, що останній  здійснений ним розрахунок  за товар був проведений 25.10.2006р. Але позивач  отримав  останні грошові кошти 30.10.2006р., про що свідчить виписка банку за 30.10.2006р. (в матеріалах справи).

Таким чином, за прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідач повинен сплатити позивачеві суму втрат від інфляції, загальний розмір якої становить 16512,12 грн., три відсотки річних від простроченої суми в загально му розмірі 4 518,70 грн. та  7846,61 грн. пені.

Позивач просить стягнути з відповідача 4235,45грн. збитків. Під збитками позивач зазначає  понесені ним витрати в зв’язку із  отриманням правової допомоги. До переліку судових витрат, понесених позивачем по справі №14/498, судом було включено витрати позивача в сумі 4 312,50 грн. по договору на надання правової допомоги №24р/05 від 29 листопада 2005 р.

Позивач зазначає, що  на час винесення рішення, позивач не повністю розрахувався зі своїм представником за надану правову допомогу. Так, п.4.1. зазначеного договору встановлено, що позивач перера ховує адвокатові гонорар з наступного розрахунку: за підготовку позовної заяви, необхідних заяв, клопотань та інших документів - 2,5% від обчисленої адвокатом ціни позову, та, за участь у судових засіданнях, включаючи виступи, пояснення, при необхідності подання клопо тань і заяв - 2,5% від обчисленої адвокатом ціни позову. Даний пункт також містить застере ження, що у випадку збільшення ціни позову в ході розгляду справи, гонорар адвоката обрахо вується виходячи з нової ціни позову.  Враховую чи те, що ціна позову в ході розгляду справи №14498 була збільшена з 86 250,00 грн. на 84 709,00 грн., до 170 959,00 грн., позивач повинен був додатково сплатити представникові ще 4235,45 грн.  Остаточний розрахунок позивача з представником проведено 12 квітня 2006 р., тобто вже після винесення рішення № 14/498 від  03.03.06 р., внаслідок чого зазначену суму й не включено до переліку судових витрат позивача.

Таким чином, на думку позивача, згідно ст. 225 ГК України, ст. 22 ЦК України, вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як збитки, оскільки витрати у даній сумі понесені позивачем в зв'язку зі зверненням до суду із позовом, предметом якого є стягнення з відповідача заборго ваності, зумовленої невиконанням відповідачем договірних зобов'язань.

Суд відмовляє позивачу в частині стягнення 4235,45 грн. збитків, виходячи з наступного.

Віднесення до збитків витрати позивача на оплату юридичних послуг суперечить положенням статей 147, 220, 224, 225 Господарського кодексу України, оскільки такі витрати не мають обов’язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв’язку з сумою заявленого боргу. Збитки - це об"єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, які він поніс внаслідок невиконання боржником  свого зобов"язання та які знаходяться у причинно-наслідковому зв"язку з неправомірною поведінкою боржника. Віднесення до складу збитків витрат на правову допомогу суперечить закону. Даний висновок    просліджується і     в Постанові Вищого Господарського Суду України по справі № 40/214 від 05.04.2005р., а також Постанові ВГСУ від 21.01.2004 року у справі № 35/247.

Понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 7000,00 грн. підтверджуються договором № 10р/06  на  надання  правової допомоги  від 04.12.06 р., рахунком № 39 від 04.12.2006р., копією свідоцтва № 103760 про державну реєстрацію юридичної особи -Адвокатське об"єднання "Адвокатська контора" "Андрій Душин і партнери" від 17.11.2005р., копією платіжного доручення  № 0967 про сплату 7000,00 грн.  за надання правової допомоги  від 04.12.2006р. та підлягають стягненню.

Державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу   покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених  позовних вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.43,49, 82-85 ГПК України, суддя, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Полтаварибгосп", Полтавської області, Глобинського району, с.Бугаївка, вул. 40 років Перемоги, 2а (, рр 0001 у філії ЗАТ КБ "Приватбанк", м. Кременчук, МФО 331531) на користь Закритого акціонерного товариства "Городнянський комбікормовий завод", Чернігівська область, м.Городня, вул. Вокзальна,2 (, рр 260011221 в ЧОД АППБ "Аваль", МФО 353348) 7846,61 грн. пені, 16512,12 грн.  втрат від інфляції, 4518,70грн. - 3% річних, 288,77 грн. державного мита, 7000 грн. судових витрат на оплату послуг адвоката та 102,91 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 4235,45 грн. збитків - в задоволенні вимог відмовити.

Суддя                                                                      Тимощенко О.М.

Рішення підписано: "06" квітня  2007 року