ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2007                                                                                   Справа № 14/221-06(6/648-06)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Науменко І.М. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Виноградник О.М.,

секретар судового засідання –Корх Д.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Делі Ігор Федорович директор, наказ №3  від 01.03.05;

від відповідача –Осаволюк Руслан Володимирович юрист, довіреність б/н  від 27.11.06;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Трейдлайн" м.Кривий Ріг

на рішення  господарського суду Дніпропетровської  області від  15 лютого 2007 року   у справі № 14/221-06(6/648-06)

за позовом  приватного підприємства "Трейдлайн", м.Кривий Ріг

до фермерського господарства "Скорпіон", с.Червоний Ранок, Широківського району, Дніпропетровської області

про  стягнення 213291 грн.84коп.

за зустрічним позовом: фермерського господарства "Скорпіон", с.Червоний Ранок, Широківського району, Дніпропетровської області

до приватного підприємства "Трейдлайн", м.Кривий Ріг

про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2007 року   у справі № 14/221-06(6/648-06) (суддя Панна С.П.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з фермерського господарства "Скорпіон" на користь приватного підприємства "Трейдлайн" 134 600 грн. 88 коп. –заборгованості, 1346 грн. 01 коп. –витрат на держмито, 74 грн. 47 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог по первісному позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано недійсним додаткову угоду від 01 вересня 2004 року до договору поставки нафтопродуктів №2/1 від 08 січня 2004 року; додаткову угоду від 03 жовтня 2005 року до договору поставки нафтопродуктів №2/1 від 08 січня 2004 року, №13/1 від 13 січня 2005 року, додаткову угоду від 23 серпня 2006 року до договору поставки нафтопродуктів №13/1 від 13 січня 2005 року. Визнано недійсною частково додаткову угоду від 27 лютого 2006 року до договору поставки нафтопродуктів №13/1 від 13 січня 2005 року в частині зміни ціни на нафтопродукти, відвантажені в період з 01 жовтня 2005 року по 01 березня 2006 року. Визнано недійсним п.2 додаткової угоди від 27 лютого 2006 року до договору поставки нафтопродуктів №13/1 від 13 січня 2005 року. Стягнуто з приватного підприємства "Трейдлайн" на користь фермерського господарства "Скорпіон" 340 грн. –витрат на держмито, 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог по зустрічному позову відмовлено.

При прийнятті рішення за первісним позовом господарський суд виходив із неналежного виконання відповідачем зобов’язання по оплаті  за поставлену продукцію, в наслідок чого склалася заборгованість у розмірі 134 000,88 грн., яка стягнута з відповідача. В іншій частині відмовлено на підставі того, що накладні є безтоварними і не можуть підтверджувати поставку продукції по договорам від 08 січня 2004 року №2/1 та від 13 січня 2005 року №13/1. В частині часткового задоволення зустрічного позову рішення суду мотивоване  тим, що додаткові угоди були укладені значно пізніше того, як відбулися поставки товарів за договорами, тобто ціни змінені на товари вже після їх поставки.

Не погодившись з рішенням суду, позивач –ПП "Трейдлайн" звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, просить рішення відмінити частково та стягнути з відповідача 78 690,98 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що не погоджується з визнанням недійсними додаткових угод та відповідно до цього зазначає, що відповідач винен 78 690,98 грн. Оскільки угоди стосуються зміни ціни на нафтопродукти і відповідач погодився на це, так як від сторін ринкові коливання не залежать.

Відповідач –ФГ "Скорпіон", проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін в частині визнання недійсними оскаржуваних додаткових угод та інших документів, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що всі без виключення оспорюванні додаткові угоди були укладені значно пізніше того, як відбулися поставки товарів за договорами, тобто дані додаткові угоди змінювали ціни на товари вже після їх поставки, а отже виконання договорів. Вказує, що ані укладені сторонами договорами, ані діючим законодавством не передбачено у даному випадку можливість зміни цін на товари після укладення цих договорів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2004 року між позивачем - ПП "Трейдлайн" та відповідачем - ФГ "Скорпіон" укладено договір  поставки нафтопродуктів № 2/1 /а.с.6-7 т.1/. За умовами договору позивач  зобов’язався  поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, кількість та ціна якої визначені в рахунку-фактурі (п.1.1 договору)

Відповідно  до п.2.1  договору  об’єм поставки продукції: бензин А-76 –150 т. (1968 грн./т), паливо дизельне –400 т. (1828 грн./т).

13 січня 2005 року  позивач (постачальник) уклав з  відповідачем (покупцем) договір поставки нафтопродуктів №13/1,  за умовами якого  постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, кількість та ціна якої визначені в рахунку-фактурі /а.с.8-9 т.1/.

У  відповідності  з п.3.2, 3.3  договорів датою поставки продукції вважається дата транспортного документу: дата штемпеля постачальника на товарно-транспортній накладній. Постачальник зобов’язаний забезпечити поставку нафтопродуктів згідно сплаченого рахунку-фактури, протягом 3-х днів, з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 5.3 договорів встановлено, що оплата рахунків постачальника здійснюється простим банківським переказом протягом 5-ти банківських днів з дати, вказаної в рахунку.

На виконання вимог договору від 08 січня 2004 року №2/1 позивач відвантажив у період з 16 серпня 2004 року по 30 грудня 2004 року паливно-мастильні матеріали на суму 533 373,09 грн., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями.

Відповідач за поставлену продукцію розрахувався частково, сплативши 376 351,39 грн., залишок заборгованості склав 157 021,70 грн.

На виконання умов договору від 13 січня 2005 року №13/1 позивач відвантажив у період з 18 січня 2005 року по 09 листопада 2005 року паливно-мастильні матеріали на суму 284 813,93 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем здійснено частковий розрахунок в сумі 260 918,77 грн., залишок заборгованості склав 23 895,16 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо неприйняття поставки товару по накладній від 15 вересня 2004 року № 596 на суму 10 008,22 грн. за договором від 08 січня 2004 року №2/1 /а.с.52 т.1/ та поставку товару по накладній 03 жовтня 2005 року №612 за договором від 13 січня 2005 року №13/1 /а.с.39 т.2/, оскільки вони є безтоварними.

Відповідно до п.1 додаткової угоди від 27 лютого 2006 року до договору від 13 січня 2005 року № 13/1 покупець (позивач) взяв на себе зобов'язання по сумі боргу у розмірі 241 924,08 грн. по двом договорам від 08 січня 2004 року № 2/1, від 13 січня 2005 року № 13/1 розрахуватись до 01 листопада 2006 року /а.с.14 т.1/.

Сторонами згідно акту від 05 травня 2006 року в погашення боргу (по двом вищезазначеним договорам) проведено взаємозалік на суму 9 000,00 грн. /а.с.84, т.2/ і згідно платіжних доручень від 01 серпня 2006 року № 205 , від 03 серпня 2006 року № 136, від 08 серпня 2006 року № 159, від 09 серпня 2006 року № 213, від 11 серпня 2006 року № 225, від 15 вересня 2006 року №291 оплачено 37 000,00 грн. Таким чином, сума боргу –133 916,88 грн.

Крім того, позивач поставив відповідачеві за накладною від 05 січня 2006 року №4 продукцію на суму 684,00 грн., яка сплачена відповідачем не була.

Враховуючи, що відповідачем –ФГ "Скорпіон", не виконані в повній мірі зобов’язання по оплаті за поставлену продукцію –нафтопродукти, судова колегія вважає правильним висновок господарського суду про часткове задоволення первісного позову і стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 134 000,88 грн. та погоджується про не задоволення позовних вимог по стягненню суми боргу згідно накладних від 28 лютого 2006 року №74 на суму 14 320,00 грн., від 01 серпня 2006 року №392/1 на суму 13 915,00 грн., від 01 вересня 2006 року №479 на суму 2 293,88 грн., від 02 жовтня 20006 року №557 на суму 2 158,88 грн., оскільки вони без товарні і не можуть підтверджувати поставку продукції саме по договорам від 08 січня 2004 року №2/1 та від 13 січня 2005 року №13/1.

Правильним також є рішення суду про часткове задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ч.2 ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Крім того, ч.3 ст.632 ЦК України передбачено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом додаткових угод від 01 вересня 2004 року до договору поставки нафтопродуктів від 08 січня 2004 року №2/1; додаткової угоди від 03 жовтня 2005 року до договору поставки нафтопродуктів від 08 січня 2004 року №2/1, від 13 січня 2005 року №13/1; додаткової угоди від 27 лютого 2006 року до  договору поставки нафтопродуктів від 13 січня 2005 року №13/1; додаткової угоди від 23 серпня 2006 року до  договору поставки нафтопродуктів від 13 січня 2005 року №13/1 є внесення змін до договорів в частині зміни ціни на нафтопродукти, що раніше були відвантажені відповідачем на адресу позивача, в сторону їх збільшення.

Таким чином, зазначені додаткові угоди укладені значно пізніше того, як відбулися поставки товарів за договорами, тобто змінені ціни товари вже після їх поставки.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає обставинам справи та чинному законодавству і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2007 року   у справі № 14/221-06(6/648-06) залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства "Трейдлайн" - без задоволення.

Головуючий                                                                                        І.М.Науменко

Судді                                                                                                   Л.М.Білецька

О.М.Виноградник