СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 серпня 2007 року
Справа № 2-26/7879-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Щепанської О.А.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача:          Філімонової Т. О., довіреність №  32 від 10.04.07; Вороновської  В. С., довіреність №  75  від 19.02.07;

відповідача: Гончаренка В. С., довіреність № 08-2005 від 01.07.05;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Проніна О.Л.) від 10.04.2007 у справі № 2-26/7879-2006

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Укртелеком"

(бул. Т. Шевченка, 18,Київ 30,01030)

в особі Кримської філії  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Р. Люксембург, 1,Сімферополь,95000)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" (вул. Р. Люксембург, 11, а/с 106,Сімферополь,95000)

про врегулювання розбіжностей

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пронина О.Л.) від 10.04.2007 у справі № 2-26/7879-2006 відмовлено у позові  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кримської філії  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком"  до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" про врегулювання розбіжностей.

Не погодившись з постановленим судом актом, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

У зв'язку з відпусткою головуючого судді Сотула В.В. 15.08.2007, за розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна головуючого судді Сотула В.В. на суддю Гонтаря В.І. Головуючим суддею у справі призначено суддю Прокопанич Г.К.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

03.04.2006 відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Кримської філії  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось  господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел", просило врегулювати розбіжності за договором „Про надання місця в телефонній каналізації ВАТ "Укртелеком"” № 237и-03-05 від 06.12.2005, прийнявши щодо цих умов таке рішення: прийняти та затвердити в редакції позивача відповідно до проекту договору №237и-03-05 від 06.12.2005 умови, які визначені пунктами 1.2, 2.2.1, 2.3.3, 3.1, 3.4, 10.6; інші умови вважати врегульованими сторонами у досудовому порядку відповідно до проекту договору №237и-03-05 від 06.12.2005 та протоколу розбіжностей до нього від 06.03.2006.

Відповідач, посилаючись на відсутність предмету спору, просив про припинення провадження у справі на підставі  пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотаннями від 01.06.2006 та 05.06.2006 товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" просило призначити у справі судово-технічну експертизу. (а.с. 66, 70).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.06.2006 призначено у справі судово-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.01.2007 провадження у справі поновлено.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні положення про договори та Закон України „Про ціни та ціноутворення”.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Позовні вимоги носять характер переддоговірного спору, тому підлягають врегулюванню на підставі норм Господарського кодексу України  та спеціального законодавства, яким є Закон України  „Про телекомунікації”.

Загальний порядок укладання господарських договорів встановлено статтею 181 Господарського кодексу України відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та  скріпленого печатками. Проект  договору  може  бути  запропонований  будь-якою  з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами  оформляє  договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає  один  примірник  договору  другій  стороні  або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За  наявності  заперечень  щодо  окремих   умов   договору сторона, яка   одержала   проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться  застереження  у  договорі,  та  у двадцятиденний   строк  надсилає  другій  стороні  два  примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою  стороною  та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У  разі  досягнення  сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена    у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона -  виконавець за договором,  що  в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала  протокол  розбіжностей,  не  передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається  неукладеним (таким,  що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання,  правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції,  листом від 06.12.2005 вих. № 06/4-321 відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Кримської філії  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" надіслало на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" проект договору №237и-03 від 06.12.2005 про надання у користування місць в телефонній каналізації ВАТ “Укртелеком”, а також Додатки № 1 "Технічні відомості з надання у користування місць в телефонній каналізації”, № 2 “Розрахунок вартості послуг з надання місць для прокладки кабелю в телефонній каналізації”, № 3 “Розрахунок вартості послуг з надання місць в телефонній каналізації” до договору, які є невід'ємною його частиною.

Листом від 06.03.2006 вих. № 117 товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" повернуло підписаний договір із протоколом розбіжностей.

Отже, право позивача як суб’єкта господарювання, який займає монопольне становище на ринку Автономної республіки Крим на звернення до суду з відповідним позовом повністю відповідає вимогам пункту 7 статті 181 Господарського кодексу України, з огляду на що клопотання відповідача про припинення провадження у справі обґрунтовано залишено судом без задоволення.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про телекомунікації” телекомунікаційна послуга  (послуга)  -  продукт  діяльності оператора  та/або  провайдера телекомунікацій, спрямований  на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Згідно з частиною 12 пункту 28 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 оператор зобов’язаний приймати від  фізичних  і  юридичних  осіб  заяви про надання телекомунікаційних послуг,  вести їх облік та задовольняти у  міру появи   технічних   можливостей,   давати   відповіді   у  строки, передбачені законодавством.

Однак, як правильно визнав суд першої інстанції,  надання у телефонній каналізації місць для прокладки кабелю не є телекомунікаційними послугами у розумінні вищезгаданих Правил, з огляду на що правові підстави для  узгодження схем організації  зв’язку відсутні.

Також  відповідає вимогам закону і матеріалам справи  висновок суду першої інстанції щодо  необґрунтованості вимог позивача у частині  визнання за ним права в односторонньому порядку змінювати  розмір плати за послуги (пункт 2.1.2 договору).

Статтею 188 господарського кодексу України встановлено, що  зміна   та    розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються,  якщо інше не передбачено законом або договором.

При врегулюванні розбіжностей по пункту 2.3.3 договору стосовно порядку виконання робіт у телефонній каналізації суд дійшов правильного висновку , що коло підстав, за якими може бути проведений ремонт та умови проведення ремонту за усним запитом, виключають можливість несанкціонованого доступу працівників товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Кримтел" до телефонної каналізації відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Кримської філії.

Неправомірними є посилання позивача на необхідність встановлення вільної ціни для розрахунків за договором та обов’язковості її прийняття відповідачем, оскільки, відповідно до статті 3 Закону України “Про ціни та ціноутворення” формування цін направлено, насамперед, на створення рівних економічних умов і стимулів для розвитку всіх форм власності, економічної самостійності підприємств, збалансування ринку засобів виробництва, товарів і послуг та протидії монопольним тенденціям виготовлювачів продукції, товарів і послуг.

Виваженою, на думку колегії, є рішення суду стосовно пункту 3.4 договору, оскільки розгляд пропозиції щодо зміни цін позивачем у триденний строк обмежує права відповідача, тоді як зазначений строк повинен бути розумним та прийнятним для обох сторін у договорі.

Не знайшла свого належного обґрунтування і пропозиція позивача щодо змісту Додатків до договору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок  судового  експерта  для  господарського  суду  не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за  правилами,  встановленими  статтею 43 цього Кодексу.

У відповідності з висновком судово-технічної експертизи від 17.01.2007 кабелі укладені із дотриманням технічних стандартів.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги зазначені висновки суду не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.04.2007 у справі № 2-26/7879-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                О.А. Щепанська

В.І. Гонтар