ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" вересня 2007 р.
Справа № 26/297-07-6267

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мирошниченко М. А.,

суддів: Ліпчанської Н. В. та  Шевченко В. В.,

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду   №101 від 06.09.2007р.)

при секретарі –Волощук О. О.,

за участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача –Плотнік В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Грона”,  с. Ламбрівка Тарутинського району Одеської області на ухвалу господарського суду Одеської області  від 6 серпня 2007 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту у справі №26/297-07-6267 за позовом Фірми „Морвико Оверсиз ЛТД” (Morviko Overseas Limited), Британські Віргінські острова, м. Тортола, Роад Таун до Відкритого акціонерного товариства „Грона”, с. Ламбрівка Тарутинського району Одеської області про стягнення 254437,53 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

25.07.2007 р. (вх. №7975) Фірмою „Морвико Оверсиз ЛТД” у господарському суді Одеської області пред’явлено позов до Відкритого акціонерного товариства „Грона” про стягнення 254 437,53 грн. боргу, що виник, у зв’язку з не виконанням відповідачем умов договорів купівлі-продажу (а.с. 2-4).

З метою забезпечення позову, позивач просив суд накласти арешт на грошові кошти в банківських установах, що належать відповідачеві, мотивуючи це тим, що, з врахуванням сезонного характеру відповідача-сільгоспвиробника, майно (особливо товари в обороті та переробці) може зникнути або зменшитися, внаслідок чого незастосування заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.07.2007 р. (суддя Никифорчук М. І.) за вищезазначеним позовом порушено провадження у справі та її призначено до розгляду (а.с. 1).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2007 р., в порядку ст.ст. 66,67 ГПК України, накладено арешт на грошові кошти, що належать ВАТ „Грона” в сумі 254 437 грн. 53 коп. (а.с. 30).

Не погоджуючись із вищезазначеною судовою ухвалою, відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, з тих підстав, що судом  порушено ст. 87 ГПК України,  зазначена ухвала не була у встановленому порядку надіслана відповідачу, а висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають дійсним обставинам справи.

Розгляд апеляційної скарги було призначено на 11.09.2007р., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Представник позивача в судове засідання 11.09.2007р. не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив і судова колегія прийняла рішення про розгляд скарги за його відсутністю.

Оскільки представник відповідача не заявив клопотання про технічну фіксацію судового засідання, така фіксація, відповідно до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась, але вівся протокол судового засідання.

Представник скаржника (відповідача) в усних поясненнях, наданих апеляційному суду, підтримав скаргу і просив її задовольнити на викладених у ній підставах.

За згодою представника відповідача, згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представника відповідача, ознайомившись з доводами  апеляційної скарги, дослідивши обставини застосування забезпечення позову, відповідність викладеним в ухвалі висновкам цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскарженої ухвали, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Можливість забезпечення позову, в тому числі шляхом  накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві чи іншим особам, передбачена  ст.ст. 66 - 67 ГПК України. Відповідно до ст. 66 ГПК України, заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду. Якщо заява про забезпечення позову подана стороною у справі, заявник повинен обґрунтувати причини звернення  з цією заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;  запобігання порушенню, у зв'язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватись господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, з клопотання позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається, що він просив застосувати вказані ним заходи без зазначення обґрунтованих підстав того, що ВАТ „Грона” є неплатоспроможною стороною та на момент виконання рішення грошові кошти, що існують на рахунках можуть зникнути і що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Місцевий суд при винесенні оскаржуваної ухвали, на думку колегії суддів, взагалі не навів будь-яких обґрунтувань необхідності застосування засобів забезпечення позову та підстав того, що підприємство буде неплатоспроможним сплатити грошові кошти, у разі вирішення спору на користь позивача.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, а  з матеріалів справи наявність таких підстав не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що у місцевого суду не було, передбачених ст. 66 ГПК України, правових підстав для накладення арешту.

З огляду на викладене, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду від 06.08.2007р. – скасуванню, а заява позивача про забезпечення позову - залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66-68,99,101-106 ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства „Грона” - задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від 06.08.2007р. у справі №26/297-07-6267 про забезпечення позову - скасувати.

3. Клопотання позивача - Фірми „Морвико Оверсиз ЛТД” (Morviko Overseas Limited) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Відкритого акціонерного товариства „Грона” (с. Ламбрівка Тарутинського району Одеської області) –залишити без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                                               Мирошниченко М. А.

Судді:                                                                                              Ліпчанська Н. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2007р.