ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.                                                            Справа № 52/128-07

вх. № 3372/4-52

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Сищенко В.В.- голова, Власенко М.Г. за дорученням б/н від 12.04.2007 року;  відповідача - Тітова Л.І. за дорученням №140 від 26.07.2006 року;

розглянувши справу за позовом Організації орендарів "Мереф'янське СТО", м. Харків

до  Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків

про  зобов'язання повернути наказ

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про зобов"язання відповідача, повернути йому наказ Арбітражного суду Харківської області від 05 березня 1996 року №739/6-64, яким зобов"язано РВ ФДМ України по Харківській області укласти договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ОО "Мерефянське СТО" міста Мерефа за ціною вказаною в акті оцінки, затвердженою розпорядженням Регіонального відділення ФДМ №7 від 27.01.1994 року. Судові витрати просить покласти на відповідача. Вимоги заявленого позову обґрунтовує направленням наказу відповідачу для виконання та позбавлення позивача, на теперішній час можливості його виконати в примусовому порядку відповідно до Закону України „Про виконавче провадження”.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечує повідомив, що наказ про зобов”язання укласти договір оренди йому не направлявся. У наданому  відзиві (вх. №9028 від 16.04.2007 року) повідомляє про неможливість укладення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу.

У судовому засіданні 17.04.2007 року оголошувалась перерва до 26.04.2007 року, яка була продовжена до 10.05.2007 року з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Суд вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановив.

Рішенням арбітражного суду Харківської області від 05.03.1996 року по справі №739/6-64, за позовом ОО „Мерефянське СТО” до РВ ФДМ України по Харківській області, було зобов”язано відповідача укласти договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу  ОО „Мерефянське СТО” по вартості зазначеного в акті оцінки, затвердженого розпорядженням  Регіонального відділення ФДМ №7-р від 27.01.1994 року. Стягнуто з рахунку РФ ФДМ України на користь Мерефянської СТО, м. Мерефа 8500000крб. держмита.

Постановою заступника голови арбітражного суду Смірнова В.Г. про перевірку наведеного рішення в порядку нагляду від 21.05.1996 року рішення залишено без змін.

Ухвалою арбітражної наглядової колегії Вищого арбітражного суду України, від 14.10.1996 року №04-1/Хв. 739/6-64-8/84 відмовлено РВ ФДМ України по Харківській області у відновленні пропущеного строку на подання заяви про перевірку в постанови арбітражного суду Харківської області від 21.05.1996 року  у справі №739/6-64.

Як свідчать матеріали справи ухвалою арбітражного суду Харківської області від 30.07.1997 року до РВ ФДМ України були застосовані фінансові санкції за ухилення від виконання рішення арбітражного суду по справі №739/6-64 у розмірі 500грн.

Ухвалою від 30.10.2006 року по справі АС-42/418-06 (вх. №10286/1-42) за позовом організації орендарів „Мерефянське СТО” до РФ ФДМ України по Харківській області про зобов”язання відповідача виконати рішення арбітражного суду Харківської області від 05.03.1996 року по справі №739/6-64, провадження в адміністративній справі було закрито на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв”язку з тим що вимоги позивача щодо зобов”язання відповідача виконати рішення суду є тотожними вимогам заявленим у межах справи №739/6-64.

Постановою державного виконавця ДВС у Дзержинському районі міста Харкова №1704/12 від 12.12.2006 року про примусове виконання ксерокопії ухвали №10286/1-42 від 30.10.2006 року виданої господарським судом Харківської області та ксерокопії рішення арбітражного суду Харківської області №739/6-64 від 05.03.1996 року, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з огляду на відсутність виконавчого документа передбаченого статтею 3 Закону України „Про виконавче провадження”.

25.01.2007 року позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою повернути оригінал наказу виданого на підставі рішення арбітражного суду по справі №739/6-64. Зазначив, що головою організації орендарів наказ арбітражного суду був вручений РВ ФДМ України по Харківській області в строк передбачений діючим на той час вимогам статті 118 Арбітражного процесуального кодексу України.

Листом від 30.01.2007 року за №03-931 відповідач повідомив позивача про відсутність документів на підтвердження вручення ним Регіональному відділенню наказу про стягнення з РВ ФДМ України по Харківській області сум держмита у розмірі 8500000крб. Також позивача було повідомлено про знищення банківських, касових документів, термін збереження яких збіг за період з 1993 року по 2000 рік включно.

Листом від 02.02.2007 року позивач повторно направив відповідачу лист з вимогою повернути наказ про зобов”язання укласти договір купівлі-продажу або копію акту про його знищення.

Листом від 07.02.2007 року за №03-1207 відповідач повідомив позивача, що позивачем особисто такий наказ до Регіонального відділення не надавався

Суд розглянув  вимоги заявленого позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач вимогою заявленого позову визначив повернення йому наказу Арбітражного суду Харківської області від 05 березня 1996 року №739/6-64, яким зобов"язано РВ ФДМ України по Харківській області укласти договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ОО "Мерефянське СТО" міста Мерефа за ціною вказаною в акті оцінки, затвердженою розпорядженням Регіонального відділення ФДМ №7 від 27.01.1994 року. В правовому та документальному обґрунтуванні  заявленого позову посилається на направлення оригіналу наказу разом з рішенням арбітражного суду до відповідача, в той час як у листах вимогах до РВ ФДМ України, зазначає про особисте вручення головою організації орендарів наказу арбітражного суду РВ ФДМ України по Харківській області в строк передбачений діючим на той час вимогам статті 118 Арбітражного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 116 Арбітражного процесуального кодексу України, в редакції на момент винесення рішення по справі №739/6-64, виконання рішення арбітражного суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ надсилається одночасно з рішенням. Накази про стягнення грошових сум видаються стягувачеві або надсилаються йому рекомендованим чи цінним листом, а про стягнення сум у доход бюджету - місцевим органам податкової служби і виконуються у встановленому порядку через установи банку. Решта наказів виконується судовими виконавцями.

Відповідно до частини 1 статті 118 Арбітражного процесуального кодексу України, в редакції на момент винесення рішення по справі №739/6-64, виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох місяців з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого при відстрочці виконання рішення, або після винесення ухвали про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання. У цей строк не зараховується час, на який виконання рішення було зупинено.

Статтею 120 цього Кодексу  передбачалось, що у разі втрати наказу арбітражний суд може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про що повинна бути винесена  ухвала.

З огляду на наведене посилання позивача на те, що наказ був направлений відповідачу на виконання разом з рішенням суду від 05.03.1996 року не підтверджується нормами статті 116 арбітражного  процесуального кодексу України.

Крім того, до матеріалів справи відповідачем був наданий витяг з журналу №200 вхідної кореспонденції РВ ФДМ України по Харківській області, який свідчить про отримання відповідачем 14.03.1996 року рішення арбітражного суду по справі ОП „Мерефянське СТО”, без відмітки про отримання наказу.

Слід зазначити, що в абзаці 3 резолютивної частини рішення по справі №739/6-64 від 05.03.1996 року зазначено: „выдать приказ”, а не „выдать приказы”, що дає суду підстави дійти висновку про видачу арбітражним судом на виконання цього рішення одного наказу про стягнення  з відповідача суми державного мита.

Як було зазначено раніше в листах  вимогах до РВ ФДМ України, позивач  зазначає про особисте вручення головою організації орендарів наказу арбітражного суду РВ ФДМ України по Харківській області в строк передбачений діючим на той час вимогам статті 118 Арбітражного процесуального кодексу України, в той же час документів на підтвердження того, що ним направлявся або був особисто вручений відповідачу оригінал наказу про зобов”язання укласти договір, відповідачем надано не було.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно  до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об”єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене позивач не довів суду законності та обґрунтованості своїх позовних  вимог, з урахуванням чого вони задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись статтями 6,8,19,124,129 Конституції України, статтями 1,4,12,33,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

10.05.2007 року;

Суддя

справа №52/128-07