ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2007                                                                                   Справа № 18/43

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  головуючого: судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Чимбар Л.О.(доповідач), Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Гайдук Ю.А.,

представники сторін:

від позивача: Хоменко О.В.

від відповідача:  не з”явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Агрофірма "Панчеве",  м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від  06.08.2007 р. у справі № 18/43;

за позовом   приватного підприємства "Фортеця ПіеР", м. Кіровоград;

до  приватного підприємства "Агрофірма "Панчеве", м. Кіровоград;

про  стягнення 19267,91 грн.;

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 6 серпня 2007 року у справі № 18/43 (суддя –Тимошевська В.В.) позовні вимоги приватного підприємства "Фортеця ПіеР" (далі- позивач) задоволено частково: стягнуто з приватного підприємства "Агрофірма "Панчеве" (далі- відповідач) на користь позивача  -  18 241 грн. 75 коп. заборгованості, з них 15 000 основний борг, 1 314 грн. 25 коп. пеня, 1 515 грн.    інфляційні втрати, 412 грн. 50 коп.   три  процента річних,   а  також  182 грн. 42 коп. державного мита і 112 грн. 10 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю. Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції порушено ст. 615 Цивільного кодексу України, ст. 9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності, а саме: позивач не мав права надавати відповідачеві послуги з охорони, оскільки строк дії ліцензії позивача закінчився 27.02.2006 р.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,  апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції  правильним та обгрунтованим з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2004 року між приватним підприємством  "Фортеця ПіеР" (охорона) та  приватним підприємством "Агрофірма "Панчеве" (замовник) укладено договір  № 43/04 на надання послуг з охорони громадського об'єкту.  Договір  укладено у письмовій формі,  підписано  обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

Згідно з умовами укладеного договору позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги по охороні  об'єкта, згідно з дислокацією, доданої до договору. За згодою сторін на об'єкті організовуються шість постів охорони, загальною чисельністю  54 охоронці (пункт 1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору, вартість послуг становить 750 грн. в місяць за кожного працівника охорони. Загальна сума договору складає 40500 грн. в місяць. Визначеним у договорі порядком проведення розрахунків передбачено попередню оплату за послуги, що полягає у внесенні замовником на розрахунковий рахунок "охорони" щомісячних авансових платежів не пізніше 5-го  числа поточного місяця у розмірі місячної вартості послуг охорони.

Договір вступив в силу з 16 грудня 2004 року та укладено строком   на один  рік з умовою продовження його дії на такий же термін  при  відсутності вимог  будь-якої зі сторін  на його припинення.  Поряд з цим,  пунктом 5.2. договору передбачено можливість його дострокового розірвання   у разі, зокрема, невиконання замовником  зобов'язань по оплаті послуг.

З січня 2005 року по травень 2006 року позивачем в межах строку дії договору надавались відповідачеві послуги по охороні   (а.с. 19-24). За твердженням позивача, відповідач за отримані послуги розрахувався частково, не здійснивши оплату отриманих послуг за травень 2006 року.

Право позивача на надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності,  підтверджується ліцензіями серії АА №545739 (строк дії ліцензії з 27.02.2003 року по 27.02.2006 року) та серії АБ №322895 (строк дії ліцензії з 27.02.2006 року по 27.02.2011 року), виданих Міністерством внутрішніх справ України,  копії яких долучено до матеріалів судової справи (а.с.47 - 48).

Як вбачається з акту прийому-передачі до договору №43/04 від 16.12.2004 р., складеного 31.05.2006р. та підписаного уповноваженими представниками обох сторін і скріпленого печатками, відповідачеві за період з 01 по 31 травня 2006р. надано послуги  по охороні на суму 15 000 грн. (а.с.19).

Факт отримання у травні 2006 року послуг охорони відповідачем не спростовується, однак, їх оплата не підтверджується.

За таких обставин господарський суд правомірно відповідно до ст. ст.  525,  526  Цивільного  Кодексу та ст. 216, ч. 2 ст. 217  Господарського кодексу України стягнув основний борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також пеню .

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою.

Рішення суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.  99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від  06.08.2007 р. у справі № 18/43 залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства "Агрофірма "Панчеве",  м. Кіровоград - без задоволення.

Головуючий                                                                        І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                    Л.О. Чимбар

Суддя                                                                                    Т.А.Верхогляд