ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.07
Справа №АС10/163-07.

За позовом          Роменської міжрайонної державної податкової інспекції

до відповідача          товариства з обмеженою відповідальністю «Іваницьке» Недригайлівського району

про стягнення            684699 грн.

СУДДЯ  МАЛАФЕЄВА І.В.

Представники:

від позивача          Касян С.М. (доруч.№4160/10/10-001 від 08.05.2007р.)

від відповідача           не з'явився

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 684699 грн. заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, який утворився станом на 01.02.2007 р.

В судовому засіданні 14.05.2007р. позивач уточнив свої вимоги та просить суд стягнути з відповідача 293511 грн. заборгованості .

Відповідач відзив на позов не подав, повноважного представника в засідання суду вдруге  не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі п.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Відповідач – ТОВ «Іваницьке» , зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності рішенням рішення Недригайлівської районної державної адміністрації за №42 від 20.03.2000р. та знаходиться  на податковому обліку в Роменській МДПІ

Відповідно до акту звірки на предмет встановлення фактичної заборгованості по податку з доходів фізичних осіб від 11.05.2007 року за період з 01.02.2004 року по 01.02.2007р. заборгованість відповідача  становить 293511грн.

Таким чином, заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, яка виникла   не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, по ТОВ «Іваницьке» становить 293511грн.

Згідно з п.1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.11 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу). Відповідно до ст. 2 Закону України від 22 травня 2003 року N 889-ІУ "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують: як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до п. п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. ст. З Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який  належить  державі   або територіальній  громаді  та  створюється  від їх імені.

Відповідно до статті 64 Бюджетного кодексу України податок з доходів фізичних осіб, який сплачується юридичною особою (працедавцем), зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням та місцезнаходженням її підрозділів, уповноважених підрозділів в обсягах податку, нарахованого працівникам цих підрозділів.

Сума податку за звітний місяць, яка піддягає перерахуванню до місцевого бюджету за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається юридичною особою або уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної кількості громадян, які працюють у цих підрозділах, та суми виплаченого (нарахованого) оподатковуваного доходу.

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на   отримання   коштів   для   виплати   належних   платникам   податку   доходів   сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті у територіальних управліннях Державного казначейства України, таким чином на відповідача покладено обов'язок нарахування, утримання та сплати податку до бюджету.

У зв'язку з тим, що відповідач не є платником податку з доходів фізичних осіб, то податкового боргу з цього податку не існує, а заборгованість по утриманому, але не перерахованому до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який відображається тільки по бухгалтерському обліку відповідача, вважається бюджетним фондом і повинна належить державі.

Відповідачем на день розгляду справи не подано ні доказів сплати суми цього боргу, ні аргументованих заперечень позовним вимогам.

За таких обставин, вимоги позивача по стягненню 293511 грн.  заборгованості по сплаті податку з доходів фізичних осіб визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний  позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Іваницьке» (Недригайлівський район, с.Іваниця, і.к. 30864445) на користь Роменської міжрайонної державної податкової інспекції (м.Ромни, вул. Пролетарської солідарності,37б, і.к. 21103069) 293511 грн. заборгованості

3.          Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили за заявою особи на користь якої ухвалена дана постанова.

4.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                                     І.В.МАЛАФЕЄВА

Повний текст постанови підписано 29.05.2007  року.