донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.07.2007 р.                                                                           справа №40/12пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Мирошниченка  С.В.

суддів
Колядко  Т.М. , Скакуна  О.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Сахаров В.М. -за довір.,

від відповідача:
не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Кристал" м. Костянтинівка Донецької області

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
14.05.2007 року

по справі
№40/12пд

за позовом
Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Кристал" м.Костянтинівка Донецької області

про
переддоговірний спір

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Кристал" м.Костянтинівка Донецької області подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2007р. по справі № 40/12пд.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Підченко Ю.О.) позов Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Кристал" м.Костянтинівка Донецької області про переддоговірний спір позов задовольнив.

Відповідач не погодився з рішенням господарського суду Донецької області та звернувся з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як необґрунтоване та незаконне.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Позов мотивовано тим, що на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 27.12.01р. № 1729 „Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом” відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації був надісланий на адресу товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія „Кристал” проект договору про надання послуг з транспортування природного газу № 07/4/Т від 06.12.06р., що має ознаки оферти.

Листом від 26.12.06р. № 283/8 відповідач повернув договір № 07/4/Т від 06.12.06р., підписавши його з протоколом розбіжностей, а саме здійснив акцепт, однак з урахуванням заперечень визначених в протоколі розбіжностей.

На час укладення договору на зовнішнє централізоване водопостачання між сторонами виникли розбіжності по частині 1 п. 1.1, реченню 1 п. 3.2, п. 3.2.1, п. 3.2.2, п. 7.2, п. 7.5.

Позивач вважає, що частину 1 п. 1.1, речення 1 п. 3.2, п. 3.2.1, п. 3.2.2, п. 7.5 договору про надання послуг з транспортування природного газу № 07/4/Т від 06.12.06р. слід викласти в його редакції, оскільки до предмету спірного договору відноситься надання послуг з транспортування природного газу, а тиск газу відповідач повинен узгодити з продавцем природного газу у договору купівлі-продажу.

Крім того, позивач не має технічної можливості регулювати тиск природного газу у газорозподільчих мережах у розмірі більшому, ніж тиск газу у газопроводі на виході з газорозподільчої станції.

Позивач також вважає, що його редакція п. 7.2 договору не суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки у сфері господарювання застосовуються таки види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції та оперативно-господарські санкції, а передача майна у заставу є забезпеченням належного виконання відповідачем умов договору.

В обґрунтування своїх вимог, позивач з посиланням на статтю 33 ГПК України, намагається спонукати відповідача прийняти спірні пункти договору про надання послуг з транспортування природного газу № 07/4/Т від 06.12.06р. в редакції позивача, а саме частину 1 п. 1.1, речення 1 п. 3.2, п. 3.2.1, п. 3.2.2, п. 7.2, п. 7.5.

Відносно частини 1 п. 1.1, речення 1 п. 3.2, п. 3.2.1, п. 3.2.2, п. 7.5. договору слід зазначити, що пунктом 7.1 Правил подачі та використання природного газу в народному господарстві України, затверджених Наказом Державного комітету України по нафті і газу від 01.11.94р. № 355, встановлено, що газопостачальна організація підтримує згідно з договором тиск на виході з газорозподільчої станції за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу.

Відповідач посилається на те, що його підприємство, яке виробляє скляну тару, являє собою безперервне виробництво і єдиним видом палива для нього є природний газ. Тиск природного газу повинен бути стабільним і не менше як 0,7 кГс/кв.см, зниження тиску якого менше як 0,65 кГс/кв.см приводить до зміни температурного режиму скловарної печі, для якої основним параметром є тиск природного газу.

Однак, позивач здійснює транспортування газу по системам газопостачання з тим тиском, яким УМГ „Донбастрансгаз” подає його до газотранспортної системи м.Костянтинівки, та не в змозі регулювати тиск природного газу у газорозподільчих мережах.

А тому, тиск природного газу повинен бути узгоджений в договорі поставки з продавцем природного газу, оскільки до газорозподільчої станції газ подається вже певного тиску.

Таким чином, частина 1 п. 1.1, речення 1 п. 3.2, п. 3.2.1, п. 3.2.2, п. 7.5. в редакції позивача не суперечать вимогам законодавства.

Щодо п. 7.2 договору, то відповідно до частини 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 217 ГК України визначає, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно ст. 219 ГК України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає належним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного управління майном, якщо інше не передбачено ГК України та іншими законами.

Стаття 1 Закону України „Про заставу” передбачає, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Отже, пункт 7.2 договору, викладений в редакції позивача, відповідає вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що господарський суд Донецької області прийняв вірне рішення.

Керуючись ст. ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2007р. по справі № 40/12пд  - без змін.

Головуючий          С.В.  Мирошниченко

Судді:          Т.М.  Колядко

О.А.  Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 госп. суду