ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 р.
№ Б14/050-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Катеринчук Л.Й. (доповідач)

суддів
Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши  касаційну скаргу
Селянського фермерського господарства «Лан»

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2007

у справі
господарського суду
№ Б14/050-07
Київської області

за заявою
Акціонерного банку «Київська Русь»

до
Селянського фермерського господарства «Лан»

про
порушення справи про банкрутство

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника
Нікітіна Т.С. (дов. №154 від 01.08.2007)

від боржника
не з’явились

В С Т А Н О В И В  :

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2007 (суддя Короткевич О.Є.) порушено провадження у справі №Б14/050-07 про банкрутство селянського фермерського господарства «Лан»(далі –боржник) за заявою акціонерного банку «Київська Русь», призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 29.03.2007, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, зобов’язано сторін надати суду необхідні для розгляду справи у підготовчому засіданні документи.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, боржник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2007 (головуючий Тарасенко К.В., судді Міщенко П.К., Шкурдова Л.М.) (т.1 а.с. 60-63) апеляційну скаргу боржника було залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 16.02.2007 було залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2007, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанції та припинити провадження у справі, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 1, 6, 8, 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі –Закону), статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

19.09.2007 до Вищого господарського суду України надійшла заява голови СФГ “Лан” Цимбала С.Ю. про відкликання касаційної скарги, підпис керівника на якій не завірено печаткою юридичної особи боржника та відсутні докази повноважень Цимбала С.Ю. на право діяти від імені боржника. Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про необхідність розгляду касаційної скарги по суті у зв’язку з відсутністю належних доказів в обґрунтування підписання заяви уповноваженою особою  відповідно до статті 92 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2007 було порушено провадження у справі №Б14/050-07 про банкрутство селянського фермерського господарства «Лан»за заявою акціонерного банку «Київська Русь», призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 29.03.2007, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, зобов’язано сторін надати суду необхідні для розгляду справи у підготовчому засіданні документи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону; не подано доказів щодо сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі; заявник не дотримав строку, зазначеного у абзаці третьому статті 1 цього Закону; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно з пунктом 11 статті 11 Закону за результатами розгляду заяви кредитора та відзиву боржника у підготовчому засіданні виноситься ухвала, в якій визначаються: розмір вимог кредиторів, які подали заяву про порушення справи про банкрутство; дата складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, який має бути складений та поданий до господарського суду на затвердження не пізніше двох місяців та десяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дата попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; дата скликання перших загальних зборів кредиторів, які мають відбутися не пізніше трьох місяців і десяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дата засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи припинення провадження у справі про банкрутство, яке має відбутися не пізніше шести місяців після дати проведення підготовчого засідання суду. Суд виносить ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 40 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що ухвали про порушення провадження у справі, відкладення розгляду справи, призначення судового засідання, витребування необхідних для розгляду справи документів, поновлення провадження у справі, права учасників провадження не порушують, оскільки зазначені судові акти лише забезпечують рух судового процесу. Відтак, вони не можуть оскаржуватися в судовому порядку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що ухвалою господарського суду Київської області від 16.08.2007 передбачається лише забезпечення руху судового процесу і не прийнято жодного рішення, яким би порушувалися права кредиторів та боржника.

Доводи касатора про порушення його прав шляхом винесення зазначеної ухвали колегією суддів вважаються  необгрунтованими.

Відтак, суд апеляційної інстанції повинен був відмовити боржнику в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 16.02.2007 про порушення провадження у справі №Б14/050-07.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2007 підлягає скасуванню, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою селянського фермерського господарства «Лан»на ухвалу господарського суду Київської області від 16.02.2007 припиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу селянського фермерського господарства «Лан» задовольнити частково.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.06.2007 скасувати, провадження за апеляційною скаргою селянського фермерського господарства «Лан»на ухвалу господарського суду Київської області від 16.02.2007 припинити. Справу №Б14/050-07 направити для розгляду до господарського суду Київської області.

Головуючий                                                                             Л. Катеринчук

Судді                                                                                                 О. Мамонтова

М. Хандурін