ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" жовтня 2007 р.                                                                          Справа №  02/4144

Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання  Давиденко В.Г.,

за участю представників: позивача: Лиса А.М. – за довіреністю,  відповідача: не з’явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси  справу

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія - Черкаси»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Єврос-агро»

про  стягнення  17 402 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення із відповідача 17 402 грн. 60 коп., в тому числі 15 509 грн. 38 коп. боргу за поставлений відповідачу товар, 569 грн. 90 коп. –три проценти річних, 1 323 грн. 32 коп. пені відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки товару  №  04-05/1 від 16.05.2006 року.

Представник позивача у судовому засіданні подала суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача 17 402 грн. 14 коп.,  в тому числі 15 509 грн. 38 коп. основного боргу, 569 грн. 90 коп. 3% річних, 1 322 грн. 86 коп. пені, підтримала позов у зміненій редакції, просила суд позов задовольнити та прийняти рішення у даному судовому  засіданні.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи,  але  відзив на позов суду не подав, не заперечив проти вимоги позивача, повторно не направив свого представника у судове засідання,  не надіслав до суду заяву про розгляд справи за участю його представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності  представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника  позивача, суд   встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УГМК - Черкаси»та товариство з обмеженою відповідальністю «Єврос - агро»уклали договір поставки від 16.05.2006 року № 04-05/1 року, за умовами якого позивач  (як постачальник) зобов’язався передати у власність відповідачу (замовника) товар, а останній зобов’язався прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах  даного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору кількість, асортимент і номенклатура товарів вказуються в специфікації до цього договору, кожна з яких з моменту підписання є невід’ємною частиною договору. В п.4.1 договору вказано, що ціна на продукцію, що поставляється по цьому договору.  вказується в специфікації

Як вбачається із матеріалів справи і підтверджується у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків за 9місяців 2006 року, відповідач отримав  у позивача  товар за накладними №  887 від 24.05.2006 року на суму 13 693,78 грн.,  № 886 від 24.05.2006р. на суму 3717,25 грн., № 839 від 17.05.2006 року на суму  6080 грн., № 838 від 17.05.2006 року на суму 7121 грн., № 939 від 30.05.2006 року на суму 3696,01 грн., по специфікаціях  №№ 1, 2, 3, 4, 5, на загальну суму 31303,05 грн.

Відповідач частково розраховувався із позивачем за отриманий товар, перерахувавши на рахунок позивача кошти  ва сумі 18 798 грн. 66 коп. Залишок боргу відповідача складає  15 509 грн. 38 коп.  Вказана сума  боргу підтверджується відповідачем у акті звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунок по цьому договору здійснюється  замовником (відповідачем) на підставі рахунку, виставленого постачальником після погодження із замовником найменування товару, асортименту, кількості, ціни.

Із поданих суду доказів вбачається,  що позивач виставляв відповідачу рахунки, а останній їх оплачував,  посилаючись на рахунки у платіжних дорученнях на оплату коштів.  Однак,  рахунок  № СФ-0001066 від 23.05.2006р. на суму 17 389 грн.   відповідачем не оплачений.  У листі  на адресу позивача відповідач гарантував оплатити  вказаний рахунок до 1 червня 2006 року.  У рахунку зазначено, що він повинен бути сплачений на умовах відстрочки, яка вказується у специфікації.  У специфікаціях №№ 4, 5 зазначено,  що оплата повинна бути виконана шляхом перерахунку  коштів на розрахунковий рахунок  постачальника протягом 3-х банківських днів з дня поставки. Датою поставки вважається дата,  вказана у видатковій накладній (п. 3.3. договору).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо  у зобов’язанні встановлений строк (термін)  його виконання, то воно   підлягає  виконанню у цей строк (термін).

Отже,  з огляду на викладене, відповідач повинен був виконати своє зобов’язання  і сплатити позивачу кошти за товар, отриманий по накладній № 887 від 24.05.2006 року, не пізніше 29.05.2006 року, та за товар, отриманий  по накладній № 939 від 30.05.25006 року, розрахунок повинен бути проведений не пізніше 02.06.2006 року.

Однак, як вбачається, відповідач не виконав своє зобов’язання,  кошти в повній сумі не сплатив.

Згідно зі статтями  193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства;  одностороння відмова від зобов’язання  не допускається,  якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд вважає,  що вимога позивача про стягнення із відповідача залишку боргу в сумі  15 509 грн. 38 коп. є законною і обгрунтованою, підтвердженою  поданими суду доказами,  не  спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Оскільки відповідач порушив своє договірне зобов’язання, за отриманий товар не розрахувався в установлений  строк, тому суд  вважає правомірною вимогу позивача про стягнення із відповідача, на підставі статті 625 ЦК України,  три проценти річних в сумі 569 грн. 90 коп., а також пеню за прострочення розрахунку.  Однак, суд вважає належною до стягнення пеню в сумі 759 грн. 87 коп. за прострочення розрахунку  за товар, отриманий по накладній № 887, в період з 16.08.2006 року по 27.11.2006 року та  по накладній № 939 з 16.08.2006 року по 03.12.2006 року, виходячи із  встановленого статтею 258 ЦК України річного строку позовної давності для стягнення пені,  та враховуючи припис частини 6 статті 232 ГК України  про припинення  нарахування штрафних санкцій через 6 місяців  від дня, коли зобов’язання мало бути виконане, оскільки інше не встановлено договором.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню  позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 168 грн. 39коп., 114 грн. 18 коп. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з викладеного,  керуючись  ст. ст. 49,  82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Єврос-агро»(Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Леніна, 291, ідентифікаційний номер 31852179)  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія - Черкаси»(18036, м. Черкаси, вул. 14 грудня, 6/1, ідентифікаційний код 32180136) борг в сумі 15 509 грн. 38 коп.,  759 грн. 87 коп. пені, три проценти річних у сумі 569 грн. 90 коп., 168 грн. 39 коп. витрат на сплату держаного мита, 114 грн. 18 коп. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                           А.Д. Пащенко

Рішення підписане суддею 29 .10.2007 року