ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.02.07                                                                                               Справа №14/343-пн-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Акімова Т.М.

за участю представників сторін

від позивача Великанов С.В., рішення засновників б/н від 14.08.2006р.

від відповідача Добренко Д.Б., довіреність №30-02/289 від 14.11.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 14/343-ПН-06 та апеляційну скаргу Херсонського морського торговельного порту, м. Херсон

на ухвали господарського суду Херсонської області від 27.10.2006р. та від 21.11.2006р. про забезпечення позову у справі № 14/343-ПН-06

за позовом Приватного підприємства «Стивідорна компанія «Херсонський морський термінал», м. Херсон (далі за текстом ПП «СК «Херсонський морський термінал»)

до відповідача Херсонського морського торговельного порту, м. Херсон

про усунення перешкод в користуванні майном.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 27.10.2006р. по справі №14/343-ПН-06 (суддя Гридасов Ю.В.) (а.с.1) порушено провадження у справі та забезпечено позов в порядку ст.ст.66-67 ГПК України, а саме: з метою забезпечення позову заборонено Херсонському морському торговельному порту використовувати у власній господарській діяльності майно, яке знаходиться у вантажному районі Херсонського морського торговельного порту, а саме:

Зобов'язати Херсонський морський торговельний порт та відділ державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсоні передати вищенаведене майно на зберігання іншій особі, що визначається державним виконавцем.

Заборонити Херсонському морському торговельному порту укладати договори оренди, найму, спільної діяльності, купівлі-продажу, а також вчиняти будь-які інші правочини щодо такого майна та вживати будь-які інші дії щодо відчуження, передачі іншими особам у користування, розпорядження цим майном, а саме:

Накласти арешт на майно, що належить Херсонському морському торговельному порту, а саме:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.11.2006р. по справі №14/343-ПН-06 (головуючий суддя Гридасов Ю.В., судді Немченко Л.М., Скобєлкін С.В.) (а.с.49) виправлено та викладено у наступній редакції абзац 2 пункт 6 ухвали по справі від 27.10.2006р.: «Державній виконавчій службі у Суворовському районі м. Херсона вчинити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо передачі вищенаведеного майна, яке перебуває у володінні Херсонського морського торговельного порту на зберігання іншій особі».

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами відповідачем подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить скасувати п.6 ухвали господарського суду Херсонської області від 27.10.2006р. у справі № 14/234/06, яким було вжиті заходи забезпечення позову та скасувати п.1 ухвали господарського суду Херсонської області від 21.11.2006р. і залучити до участі у справі №14/343-ПН-06 в якості відповідача-2 Міністерство транспорту та зв’язку України.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що застосовуючи заходи до забезпечення позову місцевий господарський суд не зазначив підстав для застосування таких заходів. Майно, на яке накладено арешт використовується відповідачем за своїм функціональним призначенням і є невід’ємною частиною єдиного технологічного комплексу по обробці суден, вантажів, а також наданню інших послуг. Представник у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що предметом позову по даній справі є матеріально – правова вимоги про усунення перешкод у користуванні майном та володінні і користуванні. Вказує, що у відповідача по справі відсутній «єдиний технологічний комплекс по обробці вантажів», а заходи забезпечення позову, які застосовані місцевим господарським судом, є розумними, обґрунтованими та адекватними. Також вказує, що на сьогодні майно, яке складає «єдиний технологічний комплекс по обробці вантажів» належить ПП «СК «Херсонський морський термінал» на підставі договору про спільну діяльність №18ТХ від 28.07.2006р., отже можливих порушень господарської діяльності відповідача прийнятою у даній справі ухвалою не порушено. Представник у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві апеляційну скаргу, просить ухвали місцевих господарських судів залишити без змін, а апеляційну скаргу Херсонського морського торговельного порту без задоволення.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 343 від 09.02.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді Мойсеєнко Т.В. (доповідач), суддів Кагітіна Л.П., Яценко О.М., даною колегією прийнято постанову.

За клопотанням представників сторін, судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за їх згодою у засіданні суду була оголошена тільки вступна та резолютивна частини постанови.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господ-дарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваних ухвал, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Херсонської області від 27.10.2006р. у справі №14/343-ПН-06 в частині забезпечення позову та ухвалу від 21.11.2006р. у цій же справі слід скасувати з наступних підстав.

Згідно зі ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст.67 ГПК України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти  певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Даний висновок також знаходить  підтвердження  у роз’ясненні Вищого арбітражного суду України №02-5/611 від 23.08.1994р. із змінами “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”.

Приймаючи ухвалу про застосування заходу до забезпечення позову господарський суд повинен з урахуванням всіх обставин справи надати належну оцінку дійсної необхідності застосування заходів до забезпечення позову та того, який саме захід найбільш доцільний у даному конкретному випадку.

Колегія суддів зазначає, що в супереч положенням ст.66 ГПК України  ні позивач ,ні господарський суд першої інстанції застосування заходів до забезпечення позову по справі № 14/343-пн-06 нічим не обґрунтували.

В матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття заходів до забезпечення позову  може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по  даній справі або, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення  позову до нього, може зникнути та зменшитися.

Застосувавши норми статей 66, 67 ГПК України при винесенні оскаржуваної ухвали  місцевий господарський суд лише зазначив, що обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову викладене у письмовому клопотанні, доданому до позовної заяви. Посилання суду  на те, що невжиття заходів може спричинити збитки не є тією підставою, яка  визначена у ст.66 ГПК України, та також нічим не обґрунтовані.

Колегія суддів зазначає, що мотивувальна частина ухвали суду від 27.10.2006р. у справі №14/343-Пн-06 не відповідає постанові Пленуму Верховного суду України від 29.12.1976р. №11 «Про судове рішення» і посилання суду на те, що «обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову викладене у письмовому клопотанні, доданому до позовної заяви» не може вважатись обґрунтованим, оскільки місцевий господарський суд повинен був зазначити, чому на його думку майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю, тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є матеріально – правова вимога про усунення перешкод у користуванні майном, яким користується позивач на підставі договору оренди №1/СД від 15.08.2006р., та зобов’язання відповідача звільнити спірне майно, не створювати представникам позивача будь-яких перешкод у використанні даним майном.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ПП «СК «Херсонський морський термінал» зазначив, що відповідач з 23.08.2006р. чинить перешкоди позивачу у використанні майна та здійснені його власної господарської діяльності. У позивача є наявна інформація, що відповідач вживає усі заходи щодо передачі спірного майна в оренду іншим особам. Також у заяві позивач вказує, що майно використовується відповідачем у власній господарській діяльності.

Обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є тими обставинами, які можуть бути підставою для застосування заходів до забезпечення позову і колегією суддів не приймаються до уваги, з урахуванням наступного.

Позивач не надав доказів перешкоджання позивачу Херсонським морським торговельним портом використовувати майно, на яке накладено арешт. Не надав і доказів передачі даного майна іншим особам, чи наявності намірів передачі іншим особам цього майна, яке є предметом договору оренди №01/СД від 15.08.2006р. Можлива наявна інформація про передачу майна іншим особам, на яку посилається позивач у заяві про забезпечення позову, не є тією обставиною чи підставою для застосування заходів до забезпечення позову, оскільки нічим не обґрунтована. Взагалі позивачем до позовної заяви не було додано ніяких доказів того, що відповідач будь-яким чином перешкоджає позивачу користуватись майном, яке є предметом договору оренди №01/СД від 15.08.2006р.

Відтак, приймаючи ухвалу, місцевий господарський суд повинен був повно та всебічно вивчити обставини матеріалів справи, врахувати особливості застосування заходів до забезпечення позову та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, прийнявши спірну ухвалу місцевий господарський суд не аргументував підстав та причин застосування заходів до забезпечення позову та не встановив наявність або відсутність умов, передбачених ст. 66 ГПК України, які б, в свою чергу, могли бути підставою до забезпечення позову.

Ухвала господарського суду Херсонської області від 21.11.2006р. у даній справі також підлягає скасуванню, оскільки вона змінює умови та порядок застосування заходів до забезпечення позову, які, як зазначалось вище застосовані місцевим господарським судом безпідставно та не обґрунтовано.

Питання про залучення до участі у справі Міністерство транспорту та зв’язку України, в якості відповідача-2 може бути вирішено у суді першої інстанції при розгляді спору по суті при наявності достатніх на то підстав.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонського морського торговельного порту, м. Херсон задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 27.10.2006р. в частині забезпечення позову у справі № 14/343-ПН-06 скасувати.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 21.11.2006р. у справі № 14/343-ПН-06 скасувати.

Заяву Приватного підприємства «Стивідорна компанія «Херсонський морський термінал», м. Херсон №27 від 25.10.2006р. про забезпечення позову залишити без задоволення.