ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/132
20.02.07 р.

За позовом:          АБ „Київська Русь”;

До:                    Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на

об’єкти нерухомого майна;

Про:                    визнання права власності.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Биструшкін О.О., представник, довіреність №10 від 22.01.2002 р.;

Від відповідача:            Пузирь А.М., представник, довіреність №35246 від 12.10.2005 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить за позивачем визнати право власності на нежитлову будівлю загальною площею 1403,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов, а представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідач вважає себе неналежним відповідачем у даній справі, оскільки ніяким чином не претендує на власність позивача, та зазначає про те, що позивачеві було правомірно відмовлено у проведенні державної реєстрації.

Розглянувши документи і матеріали, додані до первісної та зустрічної позовних заяв, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а, загальною площею 1 403,2 кв.м., що підтверджується наведеними нижче документами:

—договір купівлі-продажу від 21.12.2001 р., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 27.12.2001 р.;

—договір купівлі-продажу від 03.07.2002 р., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 11.07.2002 р. №007384;

—договір купівлі-продажу від 11.12.2002 р., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна 27.12.2002 р. №006294;

—договір купівлі-продажу від 23.04.2001 р., зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 27.04.2001 р. №41990;

—свідоцтво про право власності на нежилі приміщення від 27.06.2002 р., зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.10.2001 р. №2179 було здійснено переведення, в порядку виключення, жилих приміщень, а саме, квартир №№1, 5, 6, 7 в жилому будинку №11-а по вул. Хорива, що у м. Києві, в нежилі.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 20.11.2003 р. №2173 було здійснено переведення, в порядку виключення, жилих приміщень, а саме, квартир №№2, 3, 4 в жилому будинку №11-а та квартиру №4 в жилому будинку №9 по вул. Хорива, що у м. Києві, в нежилі.

Рішенням приймальної комісії від 12.10.2006 р. було прийнято в експлуатацію пред’явлені переплановані приміщення загальною площею 1403,2 кв.м. по вул. Хорива, 11-а, що у м. Києві.

Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.11.2006 р. №1156 затверджений акт державної комісії про прийняття в експлуатацію після перепланування нежилих приміщень жилого будинку №11-а по вул. Хорива, що у м. Києві.

Рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 22.07.2004 р. надано дозвіл КП „Поділ –житло” передати на баланс позивачеві будівлю №11-а по вул. Хорива та оформити відповідний акт прийому –передачі у встановленому порядку.

Наказом КП „Поділ –житло” №373 від 26.07.2004 р. згідно з рішенням сімнадцятої сесії Подільської районної у м. Києві ради від 22.07.2004 р. №264, покладено обов’язок на в.о. начальника ЖЕК –701 передати на баланс позивачеві будівлю №11-а по вул. Хорива, що у м. Києві.

Позивач звернувся до відповідача зі зверненням щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а.

Листом відповідача №2513 від 26.01.2007 р. позивачеві було відмовлено в реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а, з посиланням на статтю 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Як визначено п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5 (далі –Положення), державна реєстрація прав власності на нерухоме - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з пунктом 3 статті 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Пунктом 1 статті 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” визначений виключний перелік для відмови в державній реєстрації права, до яких відносяться:

—заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

—нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі;

—із заявою  про  державну  реєстрацію  звернулася  особа,  яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта;

—подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

—заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна;

—заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Відповідно до п. 3.3. Положення у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо:

—заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення;

—об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ;

—із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення;

—подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;

—заявлене право вже зареєстроване;

—не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно;

—право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна;

—право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження;

—відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився;

—при укладенні угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

Пунктом 1 переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, який є додатком №1 до Положення, договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, віднесено до правовстановлювальних документів.

Слід також зазначити про те, що частиною 1 статті 21 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»визначено, що у Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше або яке не було зареєстровано відповідно до цього Закону, за рішенням державного реєстратора прав про державну реєстрацію права власності відкривається розділ Державного реєстру прав.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що без визнання права власності на нерухоме майно, позивач не може реалізувати права власності на це майно.

Згідно з частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що відповідач неправомірно відмовив у реєстрації права власності позивача на нежитлову будівлю загальною площею 1403,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а.

Таким чином, все наведене вище свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вимоги останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності Акціонерного банку „Київська Русь” (інд. 04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-а, ) на нежитлову будівлю загальною площею 1403,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 11-а.

3.          Стягнути з Київського бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна (інд. 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-в, ) на користь Акціонерного банку „Київська Русь” (інд. 04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-а, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          На підставі цього рішення повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного банку „Київська Русь” (інд. 04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-а, ) 25 415 (двадцять п’ять тисяч чотириста п’ятнадцять) грн. надмірно сплаченого державного мита.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко