ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2007 р.  11 год. 50 хвил.              Справа № АС-27/167-07

вх. № 5040/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

позивача – Нос Т.І. – провідний спеціаліст (за дорученням)

відповідача – Діжечко О.Ю. – юрисконсульт (дов.)

по справі за позовом  Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідівм. Харків

до  ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів "Укрспецвагон" сел. Панютино, Харківська область

про стягнення 401069,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів”, 401069,75 грн. штрафних санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів в 2006 р., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач зобов’язаний був створити у 2006 р. 74 робочих місць для працевлаштування інвалідів, але позивач у своїй позовній заяві вказує, що у 2006 р. на підприємстві відповідача середньооблікова численність інвалідів - штатних працівників становить 49 інвалідів, у зв’язку з чим відповідач повинен сплатити позивачеві суму 401069,75 грн. штрафних санкцій за незайняті інвалідами робочі місця. Але фактично, на підприємстві відповідача у 2006 р. працювало 61 інвалід. Тобто, позивач неправомірно вказує в позовній заяві, що середньооблікова чисельність інвалідів на підприємстві становила 49 осіб.

Відповідач в судове засідання з’явився, у відзиві на позов проти позову заперечує.

Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які  використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно зі ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Відповідно до ст. 18 Закону працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

Згідно звіту відповідача за 2006 р. про зайнятість та працевлаштування інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 р. становила 1858 осіб, відповідно до ст. 19 вищевказаного закону, відповідач у 2006 р. повинен був створити 74 робочих місця для працевлаштування інвалідів. Фактично, згідно даних, наданих відповідачем у звіті, середньооблікова чисельність інвалідів - штатних працівників на підприємстві становить 61 інвалід.

Згідно п.5 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1995р. за № 314 (із змінами від 10.01.2002р.) підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

З наведеного слід зробити висновок, що обов'язок підприємства щодо  створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком  підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 цього Закону. Це підтверджується і змістом абз. 2 п. 3 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, згідно з яким завданням Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, а також п.п. 3 п. 4 та п.п. 3 п. 5 цього Положення, якими Фонду надано право здійснювати контроль за своєчасним перерахуванням підприємствами штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та здійснювати перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

На підприємство хоч і не покладається обов'язок працевлаштовувати інвалідів, але покладається обов'язок створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статуту, державне підприємство „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” відповідно до статуту відноситься до сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України та підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України. Підприємство відповідача входить до складу залізничних підприємств основної діяльності залізничного транспорту та діє на підставі Законів України „Про транспорт” та „Про залізничний транспорт”. Згідно ст. 15 Закону України „Про залізничний транспорт” створення робочих місць для працевлаштування інвалідів проводиться підприємствами та організаціями залізничного транспорту загального користування в розмірі чотирьох відсотків від числа працівників, зайнятих у підсобно-допоміжних роботах. Згідно ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Судом було зроблено запит до Міністерства транспорту України, в якому прохали роз’яснити, чи відноситься ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” до підприємств чи організацій залізничного транспорту загального користування. До суду надійшов лист від Державної адміністрації залізничного транспорту України, в якому зазначено, що ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” входить до складу залізничних підприємств основної діяльності залізничного транспорту та діє на підставі Закону України „Про транспорт” та „Про залізничний транспорт”. ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” є підприємством залізничного загального користування у зв’язку з тим, що відповідно до статуту підприємство створено для здійснення господарської комерційної діяльності, спрямованої на підвищення ефективності використання рухомого складу залізничного транспорту, більш повного задоволення потреб вантажовласників в перевезеннях вантажів, насичення ринку продукцією та товарами народного споживання, надання послуг та одержання на цій підставі прибутку. ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” не відноситься до промислового залізничного транспорту, який відповідно до ст. 1 Закону України „Про залізничний транспорт” є транспортно-технологічним комплексом, який забезпечує системне переміщення вантажів у процесі виробництва та взаємодію із залізничним транспортом загального користування і не належить до нього, а є підприємством залізничного транспорту загального користування.

Суд зазначає, що згідно ст. 15 Закону України „Про залізничний транспорт” створення робочих місць для працевлаштування інвалідів проводиться підприємствами та організаціями залізничного транспорту загального користування в розмірі чотирьох відсотків від числа працівників, зайнятих у підсобно-допоміжних роботах. Матеріалами справи підтверджено, що у 2006 р. на ДП „Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів” кількість працівників, які зайняті у підсобно-допоміжних роботах складала 766 осіб при середньо обліковій чисельності штатних працівників облікового складу 1858 осіб. Таким чином відповідач повинен був створити у 2006 році 31 робоче місце для працевлаштування інвалідів. Як свідчать матеріали справи, у 2006 році на підприємстві відповідача працювало 36 інвалідів.

Таким чином, суд вважає, що немає підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів у 2006р.

Керуючись ст. 18, 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.ст. 7, 9, 17, 79, 94, 160- 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 23.08.2007 р. о 17-00 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.