ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 серпня 2007 р.

№ 2-2966/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Муравйова О.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Мачульського Г.М.

за участю представників сторін
позивача  відповідача  скаржника  розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

не з'явились, належно повідомлені про час і
місце слухання справи   не з'явились,
належно повідомлені про час і місце слухання справи   ОСОБА_2. дов. № НОМЕР_1року ОСОБА_3. дов.№
НОМЕР_2року  Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі міста Києва

на ухвалу

Київського апеляційного господарського
суду

від

11.06.2007 року

у справі

№ 2-2966/06

за позовом

ОСОБА_1

до  третя особа

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гідра Стар ЛТД" Солом'янська районна у місті
Києві державна адміністрація

про

припинення юридичної особи

ОСОБА_1звернулася до Дарницького
районного суду міста Києва з позовом, в якому просила припинити шляхом
ліквідації юридичну особу - Товариство
з     обмеженою    відповідальністю    "Гідра Стар ЛТД" та

Доповідач Гоголь Т.Г.

зобов'язати Солом'янську районну у
місті Києві державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію припинення.

Дарницький районний суд міста Києва
рішенням від 11.05.2006 року (суддя Росік Т.В.) позов ОСОБА_1 задовольнив у
повному обсязі, припинив шляхом ліквідації юридичну особу Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гідра Стар Лтд", зобов'язав державного
реєстратора у Солом'янському районі м. Києва здійснити державну реєстрацію
припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідра
Стар Лтд", призначив комісію з припинення та стягнув судові витрати.

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі м. Києва, не погоджуючись з прийнятим рішенням,
звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просила скасувати рішення, з підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Київський апеляційний господарський
суд ухвалою від 11.06.2007 року (судді Отрюх Б.В., Верховець А.А., Тищенко
А.І.) відмовив Державній податковій інспекції у Солом'янському районі м. Києва
в прийнятті до розгляду апеляційної скарги на рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 11.05.2006 року з посиланням на те, що особа що подала
апеляційну скаргу -Державна податкова інспекція у Солом'янському районі м.
Києва пропустила строк на апеляційне оскарження, не є стороною у справі, та,
відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України, з
апеляційною скаргою звертатися не може.

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі м. Києва, звернулася з касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України в якій просить залучити її до участі у справі в
якості третьої сторони, що не заявляє самостійних вимог, скасувати рішення
Дарницького районного суду міста Києва від 11.05.2006 року та ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від 11.06.2007 року та направити справу на
новий розгляд до господарського суду першої інстанцій. Касаційна скарга
вмотивована тим, що:

- рішення суду, яке оскаржується,
стосується прав і обов'язків Інспекції, оскільки ухвалення такого рішення без
її участі блокує можливість безперешкодного відпрацювання "фіктивних
підприємств", що призводить до порушення інтересів держави і суспільства в
цілому;

- судами першої та апеляційної
інстанцій дана невірна оцінка обставинам справи, що призвело до порушення норм
процесуального та матеріального права, а саме: статті 110 Цивільного кодексу
України ,статті 19 Закону України "Про господарські товариства",
статті 59 Господарського кодексу України, статті 291 Цивільного процесуального
кодексу України, статей 4, 97, 104 Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши доповідь судді Гоголь
Т.Г., пояснення представників скаржника, перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення
господарськими судами попередніх інстанцій у даній справі, Вищий господарський
суд України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає зважаючи на
наступне.

Відповідно до статті 107
Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі мають право
подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого
господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду.
Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до
участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх
прав і обов'язків.

Відповідно до статей 1119,
11110 цього ж Кодексу касаційна інстанція має право скасувати
рішення у справі, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо господарський суд припустився такого порушення процесуальних норм як
прийняття рішення, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені
до участі у справі.

Зі змісту наведених норм випливає,
що обов'язковою умовою задоволення касаційної скарги особи, яку не було
залучено до участі у справі шляхом скасування рішення та направлення справи на
новий розгляд є порушення прийнятим рішенням прав та обов'язків такої особи.
Тому касаційна інстанція розглядає подану касаційну скаргу в межах доводів
порушення судовим рішенням прав і інтересів Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, предметом спору у даній справі є вимога про припинення
юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідра Стар
ЛТД".

Дарницький районний суд міста Києва
позов задовольнив, припинив шляхом ліквідації юридичну особу - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гідра Стар ЛТД", пославшись на те, що
відповідачем, в порушення статті 29 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003
року № 755-ІУ не було проведено реєстрацію змін до установчих документів
юридичної особи -Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідра Стар ЛТД";
в порушення пункту 21 Положення про Реєстр платників податку на додану
вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від
1 березня 2000 року N 79 не подано у 10-денний термін, до органу державної
податкової служби за місцезнаходженням документи з вказаними змінами та
додаткову реєстраційну заяву з позначкою "перереєстрація", в
порушення статті 7 Закону України "Про господарські товариства" не
повідомлено у п'ятиденний строк орган , що провів реєстрацію про зміни, які
сталися в установчих документах для внесення необхідних змін до державного
реєстру. Суд визнав, що зазначені порушення є підставою для припинення
юридичної особи, пославшись на те, що у відповідності до статті 38 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" підставою для ухвалення судового рішення щодо припинення
юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є
визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення
закону, що допущені при створенні юридичної особи.

До Вищого господарського суду
України звернулася Державна податкова інспекція у Солом'янському районі міста
Києва, яка не є учасником судового процесу, проте стверджує, що даним рішенням
зачіпаються її права і наполягає на касаційному його перегляді та скасуванні.

В касаційній скарзі Державна
податкова інспекція у Солом'янському районі міста Києва стверджує, що спірним
рішенням порушуються її права, щодо здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари у встановленому законом порядку,
оскільки ці питання судом не досліджувались.

Проте, зазначені питання не є
предметом спору у даній справі. Щодо посилань скаржника на недослідженість
питання стосовно можливих податкових боргів відповідача, Вищий господарський
суд України зазначає  наступне.

У відповідності до статті 38 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким
рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням
юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення.

Суд призначає в рішенні про
припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією комісію з припинення
(ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи (пункт 5 статті
38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців").

Ці норми кореспондуються зі статтею
105 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що учасники юридичної особи,
суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають
комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо)
та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього
Кодексу. Таким чином, до ліквідаційної комісії переходять права виконавчого
органу, щодо ведення справ.

Комісія вживає усіх можливих
заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про
припинення юридичної особи.

Дарницький районний суд міста Києва
зобов'язав державного реєстратора у Солом'янському районі м. Києва здійснити
державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гідра Стар Лтд" та призначив комісію з припинення
(ліквідаційну комісію), до якої перейшли функції щодо управління справами
юридичної особи.

Вищий господарський  суд України
дійшов висновку, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському
районі міста Києва не доведено порушення її прав та охоронюваних законом інтересів
внаслідок винесення Дарницьким районним судом міста Києва рішення від
11.05.2006 року, оскільки скаржником не наведено доводів в обґрунтування яким
чином оскаржуваний судовий акт порушує його права.

Доводи інспекції про те, що
ухвалення такого рішення без її участі блокує можливість безперешкодного відпрацювання
"фіктивних підприємств" що призводить до порушення інтересів держави
і суспільства в цілому також є недоведеними.

Отже, твердження скаржника про
порушення і неправильне застосування господарським судом норм процесуального
права при прийнятті оскаржуваного рішення та посилання оскаржувача на порушення
його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок винесення господарським
судом спірного рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування судового акта колегія суддів не вбачає.

Стосовно скарги Державної
податкової інспекції на ухвалу Київського апеляційного господарського суду
Вищий господарський суд України виходитьз наступного.

Частиною першою статті 93
Господарського процесуального кодексу України встановлено строк подання
апеляційної скарги або внесення апеляційного подання. Цей строк становить
десять днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо
у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення,
- з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційну скаргу на рішення
Дарницького районного суду міста Києва від 11.05.2006 року, Державною
податковою інспекцією подано до Київського апеляційного господарського суду 26.12.2006
року, тобто більше ніж через сім місяців після прийняття рішення судом першої
інстанції.

Статею 292 Цивільного
процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо
суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження (стаття 294 цього ж Кодексу).

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі міста Києва не надала доказів коли вона дізналася про
прийняття рішення Дарницьким районним судом міста Києва, заявивши клопотання
про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, не надала доказів
в його обґрунтування. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, Державна
податкова інспекція у Солом'янському районі міста Києва не є стороною у даній
справі.

За таких обставин немає підстав для
скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2007
року.

Стосовно клопотання Державної
податкової інспекції, щодо залучення її в якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, Вищий господарський суд України зазначає,
що згідно з вимогами статті 27 Господарського процесуального кодексу України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть
вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх
права і обов'язки щодо однієї із сторін. У касаційній інстанції не приймаються
та не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в місцевому суді,
отже під час перегляду справи в касаційному порядку треті особи вступити у
справу не можуть.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 11.05.2006 року та ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2007 року у справі № 2-2966/06 залишити без змін,
а касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста
Києва - без задоволення.

Головуючий суддя
О.Муравйов

Судді                                                                                                    Т.Гоголь

Г. Мачульський