ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"29" серпня 2007 р.
Справа №  10/181

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Жака В.В. при секретарі судового засідання Романовській О. В. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали  адміністративної справи № 10/ 181 від 11.07.2007 р.

за позовом  прокурора Новоукраїнського району в інтересах держави в особі Кіровоградського обласного відділення Фонду  соціального захисту інвалідів, м. Кіровоград,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „Лан”, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Новомиколаївка,

про стягнення  26 057,56 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від прокурора: не з’явилися

Від позивача: Поліщук Оксана Миколаївна, головний спеціаліст, довір. № 04-04/1363 від 10.05.2006 р.

Від відповідача: Колодій Олександр Петрович, довіреність б/н від          04.06.2007 р.

Подано адміністративний позов про стягнення з відповідача ТОВ „Лан” адміністративно - господарських санкцій в розмірі 26 057,56 грн. за невиконання  відповідачем нормативу  робочих місць для забезпечення працевлаштування  інвалідів у 2006 році.

Відповідач подав заперечення на позов, в якому вказав, що ним у 2006 році було створено 5 робочих місць для інвалідів,  що відповідач з метою працевлаштування інвалідів інформував про наявність вакантних робочих місць для інвалідів Новомиколаївську сільську раду, Новоукраїнський районний центр зайнятості. Однак інваліди для працевлаштування до відповідача не зверталися, органами працевлаштування не направлялися, і тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 19  Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі – Закон)  передбачено, що для підприємств, установ і організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю,  встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньо облікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб – у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 18 Закону в редакції Закону № 3483 від 23.06.2006 року забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону із змінами, внесеними Законом № 3483-4 від 23.02.2006 р., підприємства, установи, організації де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ і організацій, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України , що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного зароком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3,5 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 р. № 314, яке діяло протягом 2006 року до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 31.01.2007 року № 70, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення ( пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів. Робоче місце вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

За даними звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік по формі № 10-ПІ ( арк. справи 5) вбачається, що  середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві відповідача в 2006 році складала 139 осіб, фонд оплати праці за 2006 рік становив 905,5 тис.  грн., норматив створення робочих місць для інвалідів складає 5 робочих місць,  у відповідача у 2006 році працювали 2 інваліди; середньорічна заробітна плата штатного працівника у відповідача у 2006 році складала 6 514,00 грн.

Відповідач подав суду докази створення 5 робочих місць для інвалідів ( арк. справи 30). Збори учасників ТОВ „Лан” 11.01.2006 року прийняли рішення виділити на 2006 рік 5 робочих місць для працевлаштування інвалідів, а саме робочі місця денного охоронника автопарку, вагаря, помічника обліковця тракторної бригади, завідуючого складу, технічного працівника.

Відповідач подав суду докази щомісячного інформування Новоукраїнського районного центру зайнятості про наявність вакантних робочих місць для інвалідів шляхом щомісячного надсилання центру зайнятості звітів про наявність вакансій по формі № 3-ПН ( залучено до матеріалів справи клопотанням представника відповідача від 29.08.2007 року, зареєстрованим канцелярією суду за вх. № 02-05/30624 від 29.08.2007 р.).

Листом від 26.07.2007.2007 року № 03-863  ( арк. справи 46) Новоукраїнський районний центр зайнятості повідомив позивачу, що протягом 2006 року ТОВ „Лан” подавало до центру зайнятості статистичну звітність про вільні робочі місця (форма 3-ПН) з зазначенням вільних робочих місць для громадян з інвалідністю. Заявлені вакансії пропонувались громадянам з інвалідністю, які перебували на обліку в районному центрі зайнятості. У зв’язку з тим, що місця проживання громадян з інвалідністю не відповідали населеним пунктам, де знаходиться ТОВ „Лан”, працевлаштування інвалідів не проводилось.

Таким чином, відповідач виконав передбачений ч.3 ст. 18 Закону обов’язок створення робочих місць для інвалідів, надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 18-20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, статтями 71, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   У задоволенні позову відмовити.

2. Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала не набрала законної сили.

Суддя