Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" жовтня 2007 р.
Справа № 5/2332

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Дерев'янко С.Ю., довір. №07/47 від 09.02.07.

від відповідача Філоненко М.М., довір. від 26.03.07.

Розглянув справу за позовом Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії"Нафтогаз України" (м. Київ)

до Малинського комунального підприємства "Паперовик" (м. Малин)

про стягнення 1477021,28 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення на його користь з відповідача  1477021,28грн. заборгованості та судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що відповідач на підставі договору комісії здійснював продаж теплової енергії від свого імені споживачам в інтересах та за рахунок позивача, що підтверджується  копіями актів прийому-передачі теплової енергії. Розрахунки взаємозаліком не проводилися, оскільки із заявою про проведення взаємозаліків відповідач не звертався, строк сплати за іншими договорами, укладеними між сторонами ще не настав.

Представник відповідача в судовому засіданн проти  існування заборгованості в сумі 1477021,28грн. не заперечував. Пояснив, що позивач теж має заборгованість перед відповідачем, тому відповідач має намір подати зустрічний позов про  проведення взаємозаліку. Але зустрічний позов ще не подано відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.05р. між Дочірнім підприємством "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (позивач, комітент) та Малинським комунальним підприємством "Паперовик"" (відповідач, комісіонер) був укладений договір комісії №12/05-462/2 (далі-Договір) та додаткові угоди до нього від 31.10.05р., від 30.11.05р., від 31.12.05р., від 31.01.06р., від  28.02.06р., від 31.03.06р., та від 30.04.06, відповідно до п.2.1 якого позивач (комітент) доручає, відповідач (комісіонер) бере на себе зобов'язання  укласти від свого імені правочин з реалізації теплової енергії, відповідно до умов цього договору, зі споживачами за рахунок комітента (а.с.11-24).

Під "правочином", згідно п.1.2. Договору, сторони розуміють договір з тепла - та газопостачання або договір купівлі-продажу теплової енергії,  укладений комісіонером (відповідачем) в інтересах комітента (позивача) зі споживачами такої теплової енергії з урахуванням вказівок останнього.

Згідно п. 4.4. договору в інтересах комітента (позивача) комісіонер (відповідач) зобов'язався від свого імені укласти угоди із споживачами теплової енергії, а саме з: населенням, бюджетними установами всіх рівнів, госпрозрахунковими підприємствами.

У відповідності до п. 4.13 договору, комісіонер зобов'язався супроводжувати укладені угоди, а саме: вести: обліково-розрахункові операції щодо угод; аналітичний облік угод; абонентську інформаційну базу та інше з наданням комітенту відповідного звіту на магнітних носіях; облік заборгованості державного бюджету за пільгами та субсидіями населенню.

За п. 3.4. договору кількість та вартість теплової енергії, фактично переданої комітентом комісіонеру в кожному місяці зазначається сторонами в акті прийому-передачі теплової енергії  за формою, наведеною в додатку №1 до Договору та підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п.п. 4.1., 4.2. договору вказаним актом сторони зобов'язалися оформити факт передачі та прийняття теплової енергії.

У відповідності до п.п. 4.4, 4.5. договору, угоди, укладені комісіонером із споживачами, в обов'язковому порядку повинні передбачати обов'язок споживача здійснювати оплату не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним;  розрахунок останніх за спожиту теплову енергію  виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента, зазначений в п.5.1.Договору (а.с. 11-16).

Відповідач (комісіонер) зобов'язався забезпечити своєчасну оплату споживачами за спожиту теплову енергію по угодах, укладених на виконання умов договору (п.4.8 договору) та прийняв на себе поруку (делькредере) перед позивачем (комітентом) за невиконання споживачами (третіми особами) своїх зобов'язань за правочинами, укладених між відповідачем та такими споживачами. Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди комісіонеру згідно п.5.2. договору (0,1 % від вартості фактично реалізованої теплової енергії; додаткова винагорода, (за умови делькредере) становить 0,1% від вартості фактично реалізованої теплової енергії). Загальний розмір комісійної плати (за умови делькредере) становить 0,2% від вартості реалізованої теплової енергії) (п.4.9. договору).

У випадку не забезпечення відповідачем (комісіонером) виконання п. 4.5. договору, останній зобов'язується перерахувати на рахунок позивача, передбачений в п.5.1 цього договору, не отримані останнім грошові  кошти за правочинами та сплатити на користь позивача  штраф у розмірі 7%  від суми не отриманих коштів (п.6.3. Договору).

Строк дії вказаного договору, в частині виконання доручення визначено з 01.10.05р. по 30.09.06р., а в частині взаєморозрахунків -до повного їх виконання (п.10.1 договору).

На виконання умов Договору, позивач передав відповідачу теплову енергію в розмірі 22305,090 гігакалорій на загальну суму 2377561,88грн., а відповідач прийняв обумовлену в договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії   №10 К/462/2 за жовтень 2005р., №11 К/462/2 за листопад 2005р., №12К/462/22 за грудень 2005р., №01 К/462/2 за січень 2006р., №02 К/462/2 за лютий 2006р., №03 К/462/2 за березень 2006р., №04 К/462/2 за квітень 2006р. (а.с. 24-31) та звітами відповідача -комісіонера  (а.с. 32-39).

За отриману теплову енергію відповідач розрахувався частково на суму 900540,60грн., що підтвердив і представник відповідача в засіданні суду.

Оскільки строк виконання зобов'язаннь комісіонера щодо проведення розрахунків за вказаним Договором не був визначений, в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, позивач направив відповідачу вимогу від 25.04.07р. №54/11-691-1629 про погашення заборгованості за договором №12/05-462/2 від 01.10.05р. (а.с. 43-45), яку відповідідач залишив без відповіді і без задоволення.

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи борг відповідача перед позивачем згідно договору №12/05-462/2 від 01.10.05р. становить 1477021,28грн. (2377561,88грн.  -  900540,60грн).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення на підставі наступного.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За положеннями ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладаючи договір комісії №12/05-262/2 від 01.10.05р. сторони дотрималися вказаних вимог та узгодили всі його пункти.

Згідно ст.1011 ЦК України за   договором   комісії   одна    сторона    (комісіонер) зобов'язується  за  дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За положеннями ч.3 ст.1016 ЦК України комісіонер не відповідає перед комітентом  за  невиконання третьою  особою  договору,  укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

Тобто делькредере є видом поруки, додатковим зобов'язанням комісіонера перед комітентом за третю особу по укладеному договору комісії. Наявність делькредере в договорі означає, що комісіонер за особливу винагороду бере на себе поруку за виконання договору третьою особою і несе матеріальну відповідальність за невиконання останнім зобов'язань.

Слід зазначити, що в договір №12/05-262/2 від 01.10.05р. сторони включили істотні умови і по договору комісії, і по делькредере.

Згідно зі ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів, що підтверджували би погашення боргу не надав. Не надав також доказів, що підтверджували би заборгованість позивача перед відповідачем за іншими договорами, чи звернення із заявою до позивача про проведення зарахування однорідних вимог, чи із зустрічним позовом до суду. А зарахування зустрічних  вимог може здійснюватися за заявою однією із сторін (ч.2 ст.601 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, які є в матеріалах справи і  підлягає задоволенню в сумі  1477021,28грн.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 525, 526, 1016, 1022 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовільнити.

2.Стягнути з Малинського комунального підприємства "Паперовик", 11602, м. Малин, вул. Неманихіна, буд.13, Житомирська область, код 31871260,-

- на користь  Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 03065, м. Київ, вул. І. Лепсе, буд.16, п/р 3980 в АКБ "Фінанси та Кредит" м. Київ, МФО 300131, код 32587579:

- 1477021,28грн. - боргу,

- 14770,21грн. - витрат, пов'язаних із сплатою державного мита,

- 118,00грн. - витрат, пов'язаних із сплатою за інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання мотивованого рішення:  29 жовтня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп.