СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.07                                                                                 Справа № 18/306пд

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом відкритого акціонерного товариства «Луганськмлин», м. Луганськ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

-          Василенко Наталія Борисівна, м. Луганськ

-          Маркова Ніна Олександрівна, м. Луганськ

-          Ситнік Любов Леонідівна, м. Луганськ

-          Струхаєв Олександр Володимирович, м. Луганськ

-          Кудрявцева Олександра Сергійовича, м. Луганськ

-          Юрчишина Світлана Юріївна, м. Луганськ

-          Леванкова Олена Іванівна, м. Луганськ

-          Гонцов Сергій Леонідович, м. Луганськ

-          Решетько Наталія Юріївна, м. Луганськ

-          Кубасову Наталія Анатоліївна, м. Луганськ

-          Ільчук Олег Федорович, м. Луганськ

-          Журавльов Вадим Миколайович, м. Луганськ

-          Демиденко Наталія Вікторівна, м. Луганськ

-          Ковальов В’ячеслав Володимирович, м. Луганськ

-          Чвильова Олена Петрівна, м. Луганськ;

-          Заруба Марина Василівна, м. Луганськ

до малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Міллєніум», м. Луганськ

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –

відкрите акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль»а особі його Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

про розірвання договору купівлі-продажу та повернення будівлі

за участю представників:

від позивача:                                Віскунов О.В. за дов. від 05.07.2007;

від відповідача:                            не прибув;

від 3-ї особи («Аваль»):          Гладкіх Т.А. за дов. від 08.02.2007;

від 3-ї особи Заруби М.В.:          Заруба М.В., паспорт;

від 3-ї особи Чвильової О.П.:          Чвильова О.П., паспорт.

від інших 3-х осіб:                    не прибули.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про розірвання договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 22.05.2006, який укладено між сторонами за позовом;

-          про розірвання договору від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку від 22.05.2006, який укладено між сторонами за позовом;

-          про спонукання відповідача повернути одержану за договором будівлю гуртожитку, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьонная, 2, буд. 49-а.

Позивач обґрунтовує свої вимоги істотним порушення договору відповідачем (несплатою відповідачем повної вартості будівлі у встановлений строк).

Відповідач проти позову заперечує та пред’явив зустрічний позов про спонукання позивача усунути перешкоди у реалізації його права по виконанню його зобов’язання (в тому числі на дострокове виконання) по сплаті відповідачу решти суми за будівлю гуртожитку у розмірі 34566 грн. згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2006, для чого у строк, встановлений судом, зобов’язати позивача прийняти від нього суму 34566 грн. та скласти акт прийому-передачі житлового приміщення.

Відповідач обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що він після пред’явлення позивачем позову сплатив йому решту вартості гуртожитку (34566 грн.), однак, позивач повернув йому вказану суму. Крім того, його обов’язок, як покупця, відповідно до умов договору ще не настав, так як оплата решти вартості гуртожитку здійснюється після зняття позивачем з обліку усіх зареєстрованих у цьому гуртожитку мешканців та після звільнення ним гуртожитку. Однак, позивач не забезпечив зняття з обліку усіх громадян, зареєстрованих у цьому гуртожитку.

Третя особа (ВАТ «Райфайзен банк Аваль»а особі його Луганської обласної дирекції) проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог (відповідач передав банку у заставу вказану будівлю гуртожитку і тому, банк був залучений судом до участі у справі у якості 3-ї особи).

Треті особи Заруба М.В. та Чвильова О.П. позов підтримали усно вказавши, що продажем гуртожитку, де вони прописані (зареєстровані), порушуються їхні житлові права (усі треті особи –громадяни є мешканцями гуртожитку (зареєстровані у гуртожитку).

Інші треті особи відзиви на позовну заяву суду не надали їх представники в судове засідання не прибули.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третіх осіб, суд

В С Т А Н О В И В:

22.05.2006 між сторонами за позовом був укладений нотаріально завірений договір купівлі-продажу будівлі гуртожитку згідно якому, позивач зобов’язався продати відповідачу п’ятиповерхову будівлю гуртожитку, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьонная, 2, буд. 49-а.

Відповідач, в свою чергу, зобов’язався сплатити позивачу за вказану будівлю грошові кошти в сумі 1.014.566,0 грн. протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору, тобто до 26.05.2006 (п. 2.1. договору).

Відповідач грошові кошти за будівлю у встановлений договором строк позивачу не сплатив.

15.09.2006 між сторонами за позовом був укладений договір про внесення змін до вищевказаного договору купівлі-продажу гуртожитку згідно якому, пункти 1.4. та 2.1. договору були викладені в новій редакції.

Зокрема, договір був доповнений абзацом такого змісту: «При цьому Продавець свідчить, що у вказаній будівлі мають місце зареєстровані особи, яких продавець зобов’язується строком до тридцятого вересня дві тисячі шостого року зняти з реєстраційного обліку та звільнити займані ними приміщення.».

Також, договір про внесення змін від 15.09.2006 були змінені строки оплати будівлі покупцем.

Було встановлено, що вартість будівлі у сумі 1.014.566,0 грн. сплачується покупцем продавцю у безготівковій формі таким чином:

-          500000 грн. –до 11.09.2006;

-          280000 грн. –до 15.09.2006;

-          234566 грн. –після зняття продавцем (позивачем) з реєстраційного обліку зареєстро-

ваних у гуртожитку осіб та після звільнення продавцем (позивачем) займаних цими особами приміщення.

У період: з 01.09.2006 по 13.02.2007 відповідач сплатив позивачу за будівлю 980000 грн.

На дату пред’явлення позивачем даного позову відповідачем було не сплачено 34566 грн.

03.10.2006 сторонами за позовом був складений акт прийому-передачі житлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьонная, 2, буд. 49-а (будівлі гуртожитку).

Вказаний акт був підписаний першими керівниками підприємств –сторін за позовом.

У зазначеному акті вказано, що на момент передачі приміщення мешканці виселені.

Позивачем заявлено вимоги:

-          про розірвання договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 22.05.2006, який укладено між сторонами за позовом;

-          про розірвання договору від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку від 22.05.2006, який укладено між сторонами за позовом;

-          про спонукання відповідача повернути одержану за договором будівлю гуртожитку, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьонная, 2, буд. 49-а.

Позивач обґрунтовує свої вимоги істотним порушення договору відповідачем (несплатою відповідачем повної вартості будівлі у встановлений строк).

Відповідач проти позову заперечує та пред’явив зустрічний позов про спонукання позивача усунути перешкоди у реалізації його права по виконанню його зобов’язання (в тому числі на дострокове виконання) по сплаті відповідачу решти суми за будівлю гуртожитку у розмірі 34566 грн. згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2006, для чого у строк, встановлений судом, зобов’язати позивача прийняти від нього суму 34566 грн. та скласти акт прийому-передачі житлового приміщення.

Відповідач обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що він після пред’явлення позивачем позову сплатив йому решту вартості гуртожитку (34566 грн.), однак, позивач повернув йому вказану суму.

Крім того, його обов’язок (як покупця) сплатити повну суму за будівлю, ще не настав, так як оплата решти вартості гуртожитку здійснюється після зняття позивачем з обліку усіх зареєстрованих у цьому гуртожитку мешканців та після звільнення ним гуртожитку.

Однак, позивач не забезпечив зняття з обліку усіх громадян, зареєстрованих у цьому гуртожитку.

Відповідач зазначив, що листом від 30.07.2007 № 16/3, адресованим позивачу, він відізвав підпис свого директора на вищевказаному акті приймання-передачі обґрунтовуючи це тим, що інформація про виселення мешканців, вказана у цьому акті, не відповідає дійсності.

Третя особа (ВАТ «Райфайзен банк Аваль»в особі його Луганської обласної дирекції) проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Треті особи Заруба М.В. та Чвильова О.П. позов підтримали усно вказавши, що продажем гуртожитку, де вони прописані (зареєстровані), порушуються їхні житлові права.

Інші треті особи відзиви на позовну заяву суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та 3-х осіб, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно вищевказаному договору купівлі-продажу від 22.05.2006 позивач зобов’язувався передати відповідачу будівлю гуртожитку у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень (п. 3.3.1.).

У п. 1.5. договору зазначено, що будівля гуртожитку візуально оглянута покупцем (відповідачем) і недоліків, які перешкоджають її використанню на момент огляду, не виявлено (п. 1.5. договору).

Із договору від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку від 15.09.2006 витікає, що на момент продажу гуртожитку в ньому проживали мешканці, і позивач зобов’язувався звільнити займані ними приміщення та зняти їх з реєстраційного обліку.

Таким чином, за вказаним договором купівлі-продажу продавалася будівля гуртожитку (яка відповідала встановленим нормам щодо житлових приміщень), в якій проживали мешканці.

При цьому, змінами до договору купівлі-продажу позивач зобов’язувався по суті виселити їх до 30.09.2007 та зняти з реєстраційного обліку.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Таким чином, договір від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку суперечить вищенаведеним положенням Конституції України, так як передбачає примусове виселення мешканців гуртожитку з їх житла без їх згоди.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час у гуртожитку зареєстровано 16 осіб, які залучені судом до участі у справі у якості 3-х осіб.

Треті особи Заруба М.В. та Чвильова О.П. в судовому засіданні заявили, що продажем гуртожитку, де вони прописані (зареєстровані) порушуються їхні житлові права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Договір від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку, укладений між сторонами за позовом, суперечить ст. 47 Конституції України.

За таких обставин, вказаний договір визнається судом недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України (як такий, що суперечить Конституції України).

Враховуючи вказане, вимоги первісного позивача про розірвання договору від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку, не підлягають задоволенню, так як вказаний договір визнано судом недійсним.

Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

Договір купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 22.05.2006, укладений між сторонами за позовом, не суперечить вимогам діючого законодавства, так як згідно ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найом, до нового власника переходять права та обов’язки наймодавця.

Згідно п. 2.1. вказаного договору купівлі-продажу (без врахування положень визнаного судом непісним договору від 15.09.2006 про внесення змін) відповідач зобов’язався сплатити позивачу за будівлю гуртожитку грошові кошти в сумі 1.014.566,0 грн. протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору, тобто до 26.05.2006.

На дату пред’явлення позову (21.06.2007) відповідач у повному обсязі вказані грошові кошти позивачу не сплатив.

На дату пред’явлення позову (21.06.2007) відповідачем було недоплачено позивачу 34566 грн.

Після пред’явлення позову 13.07.2007 відповідач перерахував позивачу решту грошових коштів у сумі 34566 грн., що підтверджується платіжним дорученням відповідача від 13.07.2007 № 199.

Однак, позивач повернув вказану суму відповідачу в зв’язку з тим, що ним вже був пред’явлений позов про розірвання договору і він вже втратив інтерес до виконання цього  договору.

Згідно ст. ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Несплата відповідачем ціни будівлі в сумі 34566 грн. у встановлений договором строк суд вважає істотним порушенням договору, так як вказана сума є достатньо великою.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання  внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України та ст. 220 Господарського кодексу України).

За таких обставин, вимоги первісного позивача про розірвання договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 22.05.2006, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 697 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару.

Відповідач прострочив оплату товару (будівлі гуртожитку).

За таких обставин, вимоги первісного позивача про спонукання відповідача повернути одержану за договором будівлю гуртожитку, також підлягають задоволенню.

Зустрічний позов про спонукання позивача усунути перешкоди у реалізації його права по виконанню його зобов’язання (в тому числі на дострокове виконання) по сплаті відповідачу решти суми за будівлю гуртожитку у розмірі 34566 грн. згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2006, для чого у строк, встановлений судом, зобов’язати позивача прийняти від нього суму 34566 грн. та скласти акт прийому-передачі житлового приміщення, не підлягає задоволенню в зв’язку з його безпідставністю, так як внаслідок прострочення відповідача виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача і крім того, вказаний договір розірвано у судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача за первісним позовом на держмито в сумі 10099,56 грн. (85 грн. –за немайновою вимогою (розірвання договору); 10014,56 грн. за майновою вимогою (повернення будівлі) та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. за первісним позовом, покладаються на відповідача за первісним позовом.

Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, ст. ст. 44, 49, 82, п. 1 ст. 83, ст. ст. 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Визнати недійсним договір від 15.09.2006 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку, який укладено між відкритим акціонерним товариством «Луганськмлин» (м. Луганськ) та малим приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Міллєніум» (м. Луганськ).

2.          Первісний позов задовольнити частково.

3.          Розірвати договір купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 22.05.2006, який укладено між відкритим акціонерним товариством «Луганськмлин» (м. Луганськ) та малим приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Міллєніум» (м. Луганськ).

4.          Малому приватному підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Міллєніум» (м. Луганськ, вул. Оборонная, 4-в, ідентифікаційний код 30695368) в трьох денний строк після набрання цим рішенням законної сили повернути відкритому акціонерному товариству «Луганськмлин» (м. Луганськ, вул. Лутугінская, 111, ідентифікаційний код 00952737) будівлю гуртожитку, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьонная, 2, буд. 49-а; наказ видати.

5.          Стягнути з малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Міллєніум» (м. Луганськ, вул. Оборонная, 4-в, ідентифікаційний код 30695368) на користь відкритого акціонерного товариства «Луганськмлин» (м. Луганськ, вул. Лутугінская, 111, ідентифікаційний код 00952737) витрати на державне мито в сумі 10099,56 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., наказ видати.

6.          В решті первісного позову відмовити.

7.          В задоволенні зустрічного позову відмовити.

8.          Судові витрати за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.

21 вересня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 26 вересня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                 В.В. Корнієнко