ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2007 р.                Справа № АС-38/131-07

вх. № 3359/1-38

Суддя господарського суду Харківської області Жельне С.Ч.

за участю секретаря судового засідання Мельнік Р.В.

представників сторін :

позивача: Цибульник Ю.Г. - за довір. № 10391-07/29 від 06.08.2007 р.,

1-го відповідача - не з"явився,

2-го відповідача - не з"явився,

по справі за позовом  УПФУ в Ленінському р-ні, м. Харків

до  ТОВ "Флеск", м. Х-в

про зобов'язання нарахувати суми страхових внесків

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги полягають у зобов’язанні відповідачів щомісяця нараховувати суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (з 01.01.2007 р. - у розмірі 33,2%) та у зобов’язанні донарахувати суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за попередні роки, а саме: з червня 2005 р. по 31.12.2005 р. - у розмірі 32,3%, з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. - у розмірі 31,8%.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у письмових запереченнях та через представників у судових засіданнях проти позову заперечували з огляду на те, що відповідачі є платниками єдиного податку.

Судом встановлено, що відповідачі звітують перед позивачем з червня 2005 року, не нараховуючи та не відображаючи у звітності сум  страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за найманих працівників у розмірах: 31,8 % - з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.; 33,2% - з 01.01.2007 р..

Згідно ст. 5 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, вказаним нормативним актом регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.  Виключно  цим Законом  визначаються:  принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

П. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV установлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі п. 6 ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97 -ВР, яким разом із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV № 1058-ІV не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Суд доходить висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне, страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Указ Президента України № 727/98 регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами ст. 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення ст. 6 зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону суперечать і застосуванню не підлягають.

Таким чином, заперечення відповідачів проти позову є безпідставними.

Разом з тим, з огляду на пропущення позивачем встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України річного строку звернення до адміністративного суду, в позові в частині вимог про зобов’язання відповідачів донарахувати суми страхових внесків на загальнообов’язкове державна пенсійне страхування до 14.03.2006 р. належить відмовити.

Решта позовних вимог підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 160, 163 , 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Флекс», адреса: 61052, м. Харків, вул. Ярославська, 18/15-а, код 22682106 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіала», адреса: 61034, м. Харків, вул. Кашуби, 10, код 33605085 щомісяця нараховувати суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування з 01.01.2007 р. - у розмірі 33,2% та донарахувати суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування починаючи з 14.03.2006 р. по 31.12.2006 р. - у розмірі 31,8%.

В решті позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не було подано.

Постанову підписано судом 21.08.2007 р.

Суддя                                                                                            Жельне С.Ч.