ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.04.07  о 10:30 год.                                                     Справа № А17/058-07

Господарський суд Київської області у складі судді В.Г. Суховий

Секретар судового засідання –О.С. Фролов,

за участю представників:

позивача:       Сушицька Ю.В.;

відповідача:   не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом     Київського обласного відділення Фонду соціального страхування

з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Габріела”

про                  стягнення 352,16 грн.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулася з позовом Київське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Габріела” (далі –Відповідач) про стягнення 352,16 грн. заборгованості.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі від 26.02.2007р. її розгляд призначено на 11.04.2007р.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідачем в порушення вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” не сплачені внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності у зв’язку з цим позивач просить прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 352,16 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи суду не надав.

Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином ухвалами суду про відкриття провадження у справі від 26.02.2007р. та повістками про виклик в судове засідання з відміткою “відправлено № 312 від 03.03.2007р.” за адресою (Київська обл., Миронівський р-н, с. Олександрівка) згідно з довідкою № 159 від 19.03.2007р. Державного реєстратора Миронівської райдержадміністрації та з відміткою “відправлено № 420 від 16.03.2007р.” за адресою (02217, м. Київ, а/с 229), яку відповідач зазначив в заяві від 11.02.2002р. (копія в матеріалах справи). Зазначені ухвали суду про відкриття провадження у справі та повістки про виклик в судове засідання відділ поштового зв’язку повернув до суду з відмітками на конвертах “такої організації в с. Олександрівка не має” та “за зазначеною адресою не проживає”.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” № 01-8/1228 від 02.06.2006, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття  в  судове  засідання без   поважних причин представника  сторони  або  третьої  особи,  або неповідомлення ним про  причини  неприбуття  не  є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд                в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” № 2240-ІІІ від 18.01.2001 року, джерелами формування коштів загальнообов‘язкового державного соціального страхування у в‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є страхові внески страхувальників-роботодавців. Відповідач є платником страхового збору до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Статтею 27 зокрема, пп. 2.1, 2.4 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” передбачено, що страхувальник зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, вести облік коштів загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, страхові внески перераховуються, шляхом безготівкових розрахунків, страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць –у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідач не сплачував страхові внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування в зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, у зв‘язку з чим у нього виникла заборгованість по платежах в сумі 352,16 грн., що підтверджується звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов‘язані з загальнообов‘язковим державним соціальним страхуванням у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності за 2003 року (підписаний керівником відповідача, засвідчений відбитком печатки та самостійно поданий відповідачем позивачу).

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача по сплаті платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності становить 352,16 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. А згідно частини першої ст. 69 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 352,16 грн. є правомірними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158, 160 –163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Габріела” (Київська обл., Миронівський р-н, с. Олександрівка; інша адреса: 02217, м. Київ, а/с 229, код 30066804) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 30, код 21615608) 352,16 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

3.          Копію постанови надіслати відповідачу.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення 20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку неподання апеляційної скарги або після закінчення апеляційного розгляду справи і залишення постанови без змін.

Дану постанову може бути оскаржено у 10-денний термін з дня складення у повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги або у 20-денний термін після подання у 10-денний термін заяви про її апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: