КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2007                                                                                           № 30/209

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Рогач В.К.,

від відповідача:          не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Телекомінвест-Київ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.06.2007

у справі № 30/209

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехсервіс"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Телекомінвест-Київ"

про                                                  стягнення 56988,81грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 56988,81 грн. (55 983,81 грн. - основного боргу, 786,00 грн. - збитків від інфляції, 219,00 грн. - 3 % річних) за договором оренди нерухомого майна № б/н від 11.11.2002.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 у справі № 30/209 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 55 983,81 грн. основного боргу, 786,00 грн. збитків від інфляції, 219,00 грн. 3 % річних, 569,89 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

11.11.2002 між сторонами по справі було укладено договір оренди нерухомого майна, згідно умов якої позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, як орендар, прийняв в строкове платне користування нежилі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Коперніка, 18, загальною площею 243,1 кв.м., що знаходяться на балансі позивача.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування приміщенням з 01.12.2002, після підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі приміщення.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі договірної ціни і становить 2431 доларів США за місяць, і перераховується орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, в національній валюті по курсу НБУ на день проплати.

У п. 3.2 договору встановлено, що комунальні послуги та витрати за електроенергію орендар сплачує окремо згідно з рахунками орендодавця щомісячно.

Відповідно до п. 4.2 договору орендар зобов’язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав у повному обсязі, підтвердженням чого є акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків, підписаного представниками сторін та скріпленого печатками підприємств, станом на 21.12.2006 заборгованість відповідача перед позивачем становила 59 483,81 грн.

Оскільки відповідачем 14.02.2007 та 21.02.2007 було сплачено позивачу 3 500,00 грн., заборгованість відповідача перед позивачем складає 55 983,81 грн.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав покладені на нього зобов’язання щодо сплати орендних платежів у встановлений договором строк, у зв’язку з чим суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 55 983,81 грн. основного боргу, 786,00 грн. збитків від інфляції та 219,00 грн. 3 % річних.

Посилання відповідача на порушення норм процесуального права, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ухвала про порушення провадження у справі надіслана за адресою вказаною у позовній заяві, а згідно роз’яснень Вищого господарського суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Заперечень щодо правильності вирішення судом спору по суті, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Телекомінвест -Київ” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 у справі № 30/209 не підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Телекомінвест-Київ” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 у справі № 30/209 - без змін.

2.          Матеріали справи № 30/209 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

11.09.07 (відправлено)