ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24.04.07                                                                                           Справа  № 05/69-2А

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Бонк Т.Б.

суддів                                                                                Бойко С.М.

Марко Р.І.

При секретарі судового засідання Гунька О.

розглянувши           у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької об’єднаної державної податкової інспекції (далі Луцька ОДПІ) 21.12.2006р. №5063/10/10-011

на постанову           Господарського суду Волинської області від 06.12.2006р.

у справі           № 05/69-2А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Панхім»(далі ТОВ фірма «Пархім»), с.Голишів

до          Луцької ОДПІ, м.Луцьк

про           визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

за участю представників:

від позивача –Рісний М.Б.- адвокат;

від відповідача  –Стельмащук Ю.Г.- – начальник юридичного відділу;

встановив:

постановою Господарського суду Волинської області від 06.12.2006р. у справі №05/69-2А, суддя Бондарєв С.В., визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ №/2 від 03.05.2006р., яким ТОВ фірмі «Панхім»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 142141грн в тому числі 95294грн. –основний платіж., 47647грн. – штрафні (фінансові) санкції та закрито провадження у справі в частині визнання низинним податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2006р. №/0.

Постанова суду мотивована положеннями норм п.1.7, п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.7.5.1 п.7.5, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а також зокрема тим, що податковий кредит сформований на підставі, належним чином оформлених податкових накладних; податкова накладна підписана уповноваженою особою.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Луцька ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Волинської області від 06.12.2006р. у справі №05/69-2А, як таку, що прийнята з неповним з’ясуванням обставин що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, а саме: рішенням Господарського суду м. Києва від 07.07.2005р. у справі №18/279 скасовано державну реєстрацію ТОВ «Логострейд»; податковий кредит позивача не підтверджується податковим зобов’язанням ТОВ «Логострейд»та останній не сплатив зазначені суми до бюджету; податкова накладна підписана особою, яка немає відношення до ТОВ «Логострейд»; нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає лише при надмірній його сплаті, а не з факту існування зобов’язання із сплати податку на додану вартість, оскільки позивач не довів факту надходження сплаченого ним податку на додану вартість до Державного бюджету України, позивач не має права на нарахування податкового кредиту не залежно від наявності податкової накладної.

У запереченні на апеляційну скаргу, ТОВ фірми «Панхім»просить залишити апеляційну скаргу ДПІ у Франківському районі без задоволення, а постанову господарського суду без змін. Зокрема зазначає, що відповідачем не надано доказів проведення зустрічної перевірки ТОВ «Логострейд»з питань взаємовідносин з ТОВ фірми «Панхім»; на момент складання податкових накладних ТОВ «Логострейд»було зареєстровано у ДПІ у Печерському районі м. Києва, як платник податку на додану вартість.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав наведених у запереченні на апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

За результатами проведеної Луцькою ОДПІ перевірки ТОВ фірми «Панхім»податковим органом складено акт перевірки від 31.01.2006р. №01137 про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ фірми «Панхім»з питань взаєморозрахунків з ТОВ «Логострейд»за період з 01.09.2003р. по 30.09.2003р.

На підставі вищезазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2006р. №/0 яким згідно з підпунктом п.п. «б», «в»п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 142941грн. (з них основний платіж -95294грн. штрафні (фінансові) санкції -47647грн.)(а.с.8).

Оспорюване податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, однак визначені сума до сплати, були залишена органами державної податкової служби без змін, а скарги платника податку без задоволення, про що Луцькою ОДПІ прийнято повторні податкове повідомлення-рішення від 05.04.2006 № /1 та від 03.05.2006р. №/2, які за своєю суттю ні чим не відрізняються від попереднього окрім граничних строків сплати.

Відповідно до п.1.1 Договору №26/09 від 26.09.2003р. ТОВ «Логострейд»(Продавець) продає, а ТОВ фірми «Панхім»(Покупець) купує нафтопродукти.

На виконання вищезазначеного договору відповідно до видаткових накладних від 30.09.2006р. №РН-0000177 та №РН-0000178 ТОВ «Логострейд»поставлено позивачу нафтопродукти, а саме бензин А-80 на загальну суму 441405,02грн та бензин А-95 на загальну суму 130353,79грн. (а.с.36) на підставі наведеного ТОВ «Логострейд»виписано податкові накладні від 30.09.2003р.№177 на загальну суму 441405,02грн. в тому числі податок на додану вартість 73567,50грн. та від 30.09.2003р. №178 на загальну суму 130353,79грн. в тому числі податок на додану вартість 21725,63грн. (а.с.121).

По податковому обліку зроблено запис в книзі придбання товарів (робіт, послуг) №1, №19 від 30.09.2003р.

Відповідно п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в редакції чинній на момент виникнення правовідносин податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 вищезазначеного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається, дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №37612259 від 29.11.2002р. ТОВ «Логострейд»зареєстровано платником податку на додану вартість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2005р. у справі №18/279 за позовом ДПІ у Печерському районі м. Києва до ТОВ «Логострейд»про припинення юридичної особи позов задоволено, скасовано державну реєстрацію ТОВ «Логострейд».

Отже, на час виникнення правовідносин та на момент складання податкових накладних ТОВ «Логострейд»було зареєстровано платником податку на додану вартість та внесено в єдиний державний реєстр підприємств та організацій.

Щодо посилання скаржника на факт підписання податкових накладних особою, яка немає відношення до ТОВ «Логострейд»слід зазначити наступне.

Зі статуту ТОВ «Логострейд»вбачається, що Царенко А.Б. є учасником даного товариства, що засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козяков Ю.М. від 06.09.2002р.

Відповідно до ч.1 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Посилання скаржника на протокол допиту свідка від 22.01.2005р. є неналежним доказом в розумінні ст.70 КАС України

Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.(п.7.2.6. п.7.2. ст.7 вищезазначеного Закону).

Враховуючи вищевикладене податкові накладні від 30.09.2003р. №178 та №177 складені відповідно до вимог п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, або не забезпечив належного зберігання копії податкової накладної то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо тієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення права позивача на включення суми податку до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання податкового кредиту.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Скаржник не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували правомірність і підставність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що постанова місцевого господарського суду відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві та підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Волинської області від 06.12.2006р. року у справі №05/69-2А залишити без змін, апеляційну скаргу Луцької об’єднаної державної податкової інспекції-без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя                                                                     Бонк Т.Б.

Судді                                                                                             Марко Р.І.

Бойко С.М.