ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2007р.                                                                                             Справа № 19/399

за позовом Українсько-германсько-голандсько-датського Спільного підприємства "Український мобільний зв'язок" м. Київ в особі Полтавської філії, вул. Фрунзе, 66, м.Полтава, 36002

до Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький молокозавод", вул.40 років Жовтня, 14/69, м.Кременчук,  Полтавська область,39617

про стягнення 7229,35 грн.

Суддя  Безрук Т.М.

Представники:

від позивача:  не з"явився

від відповідача: Муравченко О.С., дор. № 1 від 02.01.2007р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення штрафних санкцій в сумі 7229,35 грн. згідно договору №602098 від 11.11.2004 р., корпоративної угоди №5.18216 від 04.07.2005 р. та додаткових угод до неї №421391, №749209, №660828, №659850, №660819, №421376, №660827, №344719, 602102.

У своїх запереченнях проти позовних вимог відповідач посилається на те, що згідно укладеного договору позивач не мав права достроково припиняти надання послуг згідно   договору.

В засіданні 10.04.2007р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника відповідача суд встановив:

11 листопада 2004 року між ЗАТ "Український мобільний зв"язок (далі - позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Кременчуцький молокозавод" (далі-відповідач) було укладено договір № 602098, а також корпоративну угоду № 5.18216 від 04.07.2005 р. та 9 додаткових угод до неї за № 421391, №749209, №660828, №659850, №660819, №421376, №660827, №344719, №602102, підписаних 04.07.2005р.,  про надання послуг стільникового радіотелефонного  зв"язку.

Відповідно до п.1.1 Корпоративної угоди  позивач прийняв на себе зобов"язання надати відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв"язку.

У свою чергу, відповідач відповідно до п.2.4 Корпоративної угоди прийняв на себе зобов"язання своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги, надані позивачем, авансові внески та плату за утримання номеру в мережі стільникового радіотелефонного зв"язку.

Пунктом  3.2 Корпоративної угоди визначено, що при наявності авансу рахунки, надіслані УМЗ, підлягають оплаті абонентом в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, а при наданні послуг абоненту на умовах попереднього внесення авансу - не пізніше моменту фактичного використання авансу.

В обгрунтування позову, позивач посилається на те, що у період з 12.11.2004 р. по 01.10.2006 р. відповідачеві були надані послуги, однак вартість їх не сплачена повністю;  заборгованість складає 2443,59 грн. Як зазначає позивач, у зв"язку з невиконанням відповідачем своїх зобов"язань, позивач обмежив обсяг послуг, направивши відповідачу лист №D 5.18216/06 від 17.06.2006 р. з попередженням про відключення номерів телефонів. На підставі п.1.3 додаткових угод позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 7229,35 грн.

Як свідчать матеріали справи відповідач платіжним дорученням №7127 від 08.11.2006р. сплатив позивачеві 2443,59грн. заборгованості за послуги мобільного зв"язку. (платіжне доручення -  залучено до мтеріалів справи).

Згідно ст.598 ЦК України, зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених  договором або законом.

Відповідно до п.1.3 вищевказаних Додаткових угод, підписаних 04.07.2005р., якщо абонент відмовляється від Основного договору до закінчення строку, встановленого п.1.1 Додаткової угоди, або коли дія договору достроково припиняться на підставі п.5.2 Основного договору в зв"язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв"язку, абонент  несе відповідальність у вигляді договірної санкції в розмірі  5,48 грн. та 2,19  грн. відповідно за кожен день, що залишився до закінчення періоду дії договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Посилання позивача на надсилання відповідачу повідомлення про розірвання договору на підставі п.5.2 договору №5.18216 за листом  №D 5.18216/06 від 17.06.2006 р. не підтверджується матеріалами справи, оскільки відповідних доказів надсилання вказаного листа позивач суду не надав.

Наданий позивачем список кореспонденції за 20.09.2006р. не містить реквізитів вказаного листа. Крім того, наданий відповідачем витяг з книги вхідної кореспонденції за червень 2006р. - липень 2006р. та вересень 2006р. не містить даних про надходження вказаного листа  на адресу відповідача.

Також, в тексті вказаного листа повідомляється про припинення надання послуг відповідачу, наявну заборгованість відповідача та ставиться вимога про  її погашення, а також зазначеється про можливість припинення контрактів.

Листа з пропозицією розірвати договір в порядку ст.188 ГК України позивач відповідачу не надвилав.

Крім того, зазначений лист від  від 17.06.2006 р. містить посилання  на договір  №5.18216, як на підставу розірвання угоди та припинення надання послуг. При цьому вказаний договір суду не наданий.

Позивач як на  підставу позову посилається також на п. 1.3 Додаткової угоди та п. 5.2 Основного договору, але надана корпоративна угода №5.18216 від 04.07.2005 р. в п.5.2 не містить умов припинення договірних відносин. Інших підстав позову позивачем суду не заявлено.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів в підтвердження своїх позовних вимог суду не надав, суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.  49,75, 82-85   ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити

Суддя                                                                            Безрук Т.М.

Рішення підписано: