ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2007 р.
№ 4/114-3/20

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

Судді
Полянський А. Г.
Гоголь Т. Г.

розглянувши
касаційну скаргу
Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року

по справі
№ 4/114-3/20 Господарського суду Львівської області

за позовом
Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"

до
Житлово-експлуатаційної контори "Електрон" Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон"

про
стягнення 30030,44 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача:
не з’явився

від відповідача:
не з’явився

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.07.2007 року касаційна скарга Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" прийнята до провадження Вищого господарського суду України та призначена до розгляду у судовому засіданні в приміщенні суду об “11” год. “20” хв. 21 серпня 2007 року.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 20.08.2007 року розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Гоголь Т. Г.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представники сторін в судове засідання 21.08.2007 року не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь належним чином. Суд касаційної інстанції вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України, у зв’язку з чим повний текст постанови направляється сторонам у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" звернулось з позовом до Господарського суду Львівської області до Житлово-експлуатаційної контори "Електрон" Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон" про стягнення 20168,08 грн. основного боргу, 2679,24 грн. пені, 1514,52 грн. трьох відсотків річних та 5668,60 грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року (суддя Березяк Н.Є.) позовні вимоги Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" задоволені частково: стягнуто з Житлово-експлуатаційної контори "Електрон" Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон" на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" 20168,08 грн. основного боргу, 1514,52 грн. три відсотка річних, 5668,60 грн. інфляційних, 300,33 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з розстрочкою виконання рішення на двадцять чотири місяці рівними частинами по 1157,07 грн. щомісячно; в стягненні 2679,24 грн. пені Львівському комунальному підприємству "Залізничнетеплоенерго" відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року по справі № 4/114-3/20 (головуючий суддя Гнатюк Г. М., судді Кравчук Н. М., Мирутенко О. Л.) апеляційна скарга Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" задоволена частково: рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року по даній справі в частині надання розстрочки змінено.

Постановлено розстрочити виконання рішення суду першої інстанції рівними частинами щомісяця на 12 місяців, в решті рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року по справі № 4/114-3/20 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими по справі рішенням та постановою, Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати в частині відмови в стягненні пені та розстрочки виконання рішення.

В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Житлово-експлуатаційна контора "Електрон" Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон" повністю заперечує підстави скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року залишити без змін, а скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, між сторонами по справі ЛКП "Залізничнетеплоенерго" та ЖЕК "Електрон" ДП ВАТ "Концерн Електрон"  01.10.2002р. укладено договір № 4203 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого позивач зобов’язався надавати теплову енергію, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати її за встановленими тарифами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Місцевим та апеляційним господарськими судами також встановлено, що відповідач свої договірні зобов’язання виконав частково і відповідно до акту звірки розрахунків заборгованість становить 20168,08 грн.

За неналежне виконання зобов’язань позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні нарахування, які відповідно становлять 2679,24 грн. пені, 1514,52 грн. - три відсотки річних, 5668,60 грн. інфляційних.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дійсно, відповідно до вимог господарського процесуального законодавства, суд наділений правом зменшувати розмір нарахувань за порушення договірних зобов’язань.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлена наявність важкого фінансового становища відповідача, відсутність дотацій з держбюджету, встановлена несплата грошових коштів мешканцями за комунальні послуги в повному об’ємі, укладення договорів на реструктуризацію заборгованості, з огляду на що, місцевий, а так само і апеляційний господарські суди відмовили позивачу у стягненні з відповідача пені в сумі 2679,24 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновком суду першої інстанції, підтвердженим апеляційним господарським судом, щодо відмови Львівському комунальному підприємству "Залізничнетеплоенерго" в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені повністю, з огляду на таке.

Згідно п. 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З положень статті 83 ГПК України також вбачається, що господарський суд, приймаючи рішення, у виняткових випадках, може зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Натомість, місцевий господарський суд, а так само і апеляційна інстанція, нехтуючи положеннями зазначених вище статей щодо зменшення суми неустойки, взагалі відмовили позивачу у її стягненні, хоча факт порушення умов зобов’язань з боку Житлово-експлуатаційної контори "Електрон" Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон" судами встановлений був.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується також з місцевим та апеляційним господарськими судами відносно застосування ними до спірних відносин положень статті 121 ГПК України, за змістом якої вони розстрочили виконання рішення спершу на 24 місяці, а потім на 12 місяців.

Згідно ч. 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин   справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

До того ж, статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено відстрочку або розстрочку виконання рішення. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу  і порядку виконання.

Отже, на думку касаційної інстанції, зазначене вище визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов’язаних із проблемами, які виникають виключно під час виконання рішення господарського суду, оскільки у наведених статтях передбачено право особи звернутися безпосередньо до того господарського суду, який саме і видав виконавчий документ.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року прийняті судами з порушенням норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого та постанови апеляційного суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції, а так само і постанова апеляційного господарського суду підлягають скасуванню.

Оскільки в силу положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не має можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, прийняті у справі судові рішення місцевого та апеляційного господарських судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому суду слід повно та всебічно встановити обставини справи та застосувати до спірних правовідносин належні норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин касаційна скарга заявника підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2007 року по справі № 4/114-3/20 та рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2007 року по справі № 4/114-3/20 скасувати.

Справу № 4/114-3/20  передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Т. Г. Гоголь