ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2007                                                                                   Справа № 7/20(8/435-06)-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Павловського П.П.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Корх К.В.

представники сторін у судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомленні належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

приватного виробничо-комерційного підприємства “Тамерлан”, селище міського типу Покровське, Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2007 року у справі №7/20(8/435-06)-07;

за позовом приватного виробничо комерційного підприємства “Тамерлан”, селище міського типу Покровське, Дніпропетровської області;

до закритого акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк”, місто Дніпропетровськ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державна виконавча служба Дніпропетровської області, місто Дніпропетровськ;

про припинення зобов’язань за договором застави та визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне виробничо комерційне підприємство “Тамерлан”, селище міського типу Покровське, Дніпропетровської області звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить:

Припинити зобов’язання за договором застави та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріусу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно названих договорів застави позивач забезпечив виконання зобов’язань ТОВ “Агрофірма Покровка” (ПП Агрофірма Покровка), боржника за кредитним договором, якого визнано банкрутом та ліквідовано.

Тому на думку позивача, зобов’язання ТОВ “Агрофірма Покровка” (ПП Агрофірма Покровка) перед Комерційним банком “ПриватБанк” за кредитним договором припинені, відповідно припинені і зобов’язання позивача за договорами застави.

Рішенням господарського суду у справі №7/20(8/435-06)-07 від 29 січня 2007 року (суддя Коваль Л.А.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що відповідно до частини 6 статті 39 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Господарський суд вважає, що всупереч статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України позивач не надав належних доказів, а саме витягу або довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в підтвердження внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Позивач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що в процедурі банкрутства Відповідачем були заявлені вимоги за договорами кре диту, які були включені до реєстру кредиторів. Однак вимоги відповідача задоволені не були у зв’язку з відсутністю активів боржника.

Відповідно до пункту 6 статті 31 Закону України “Про відно влення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Тому позивач вважає, що повністю виконав зобов’язання за догово рами кредиту у спосіб встановлений законом.

На апеляційну скаргу відповідач відзив не надав.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

2 червня 2003 року на підставі кредитного договору № 12/1-2003, ПриватБанком була надано кредит ТОВ “Агрофірма “Покровка”, правонаступником якого є ПП “Покровка”.

Належне виконання зобов’язань за кредитним договором було забезпечено заставою автотранспортних засобів, на підставі договору застави автотранспорту від 2 червня 2003 року, та заставою товару в обороті, згідно договору застави від 2 червня 2003 року.

Заставодавцем за зазначеними договорами застави виступило приватне виробничо комерційне підприємство “Тамерлан”.

У зв’язку з невиконанням позичальником зобов’язань за кредитним договором, банком, як заставодержателем було вчинено виконавчий напис нотаріуса №720 про звернення стягнення на предмет застави - виконавчий напис від 25 березня 2005 року.

За виконавчим написом нотаріуса запропоновано звернути стягнення на Гербіцид та автотранспорт, який належить приватному виробничо комерційному підприємству “Тамерлан” на праві власності.

На підставі зазначеного вище виконавчого напису було відкрито виконавче провадження.

Згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2005 року у справі №Б29/35/05 про визнання банкрутом Приватного підприємства “Агрофірма Покровка” ліквідовано юридичну особу, Приватне підприємство “Агрофірма Покровка”.

Судова колегія вважає, що після вчинення виконавчого напису зобов’язання за договором застави були припинені та почали існували інші зобов’язання, що виникли на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса.

Виконавчий напис не було оскаржено.

Тож посилання позивача на припинення зобов’язань за кредитним договором у зв’язку з ліквідацією боржника, і припиненням зобов’язань за договором застави, як похідними від кредитного договору є невірними, оскільки на момент затвердження ліквідаційного балансу по справі №Б29/35/05, про визнання банкрутом приватного підприємства “Агрофірма Покровка” вже існували інші правовідносини між приватним виробничо комерційним підприємством “Тамерлан” та ПриватБанком, які почали існувати з 25 березня 2005 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того відповідно до частини 2 статті 33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних з осіб-підприємців”, юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Судова колегія вважає правильним висновок господарського суду про те, що позивач всупереч статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не надав належних доказів, а саме витягу або довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в підтвердження внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін .

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 101-103, 105 ГПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виробничо-комерційного підприємства “Тамерлан”, селище міського типу Покровське, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2007 року у справі №7/20(8/435-06)-07, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Господарського суду України.

Головуючий                                                                       П.П. Павловський

Судді                                                                                В.В. Швець

О. В. Чус