ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 р.
№ 2-23/9603-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Гоголь Т.Г.,

суддів
Мачульський Г.М., Уліцький А.М.

за участю представників сторін котрі
позивача
відповідача

не з'явились, повідомлені належним чином
не з'явились, повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі"

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від
08.11.2005 року

у справі
№ 2-23/9603-2005

за позовом

Керченської міжрайонної державної податкової інспекції

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі"

про

стягнення 6856,97 грн.

В травні 2005 року Керченська міжрайонна державна податкова інспекція звернулася до господарського суду Автономної Республіки Крим з

позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі" про стягнення до бюджету 6856,97 грн. штрафних санкцій нарахованих згідно податкового повідомлення –рішення

Доповідач: Гоголь Т.Г.

№/2 від 17.02.2004 року відповідно до статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року №436/95.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.09.2005 року (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі" в дохід державного бюджету визначену податковим органом суму штрафних санкцій. Рішення вмотивоване доведеністю порушення відповідачем вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України.

За апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі", судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2005 року (судді: Голик В.С., Дугаренко О.В., Черткова І.В.) залишене без змін з тих самих підстав.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати як таких, що прийняті з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення про відмову у позові. Скаржник, зокрема, зазначає, що попередніми судовими інстанціями не були застосовані статті 239, 241 Господарського кодексу України. Вважає, що ці санкції є адміністративно –господарськими і вони можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання лише протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Керченська міжрайонна державна податкова інспекція не скористалася своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну податкову службу в України" завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що виконуючи визначену вказаним Законом функцію, Керченська міжрайонна державна податкова інспекція здійснила планову комплексну документальну перевірку дотримання товариством вимог податкового законодавства, в результаті якої виявлено ряд порушень податкового законодавства, про що складений акт від 11.11.2003 року №115/23-2/30317485. На підставі акта перевірки, в порядку, визначеному статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 до відповідача застосовані штрафні санкції за порушення норм по регулюванню обігу готівки, санкції донараховані згідно податкового повідомлення –рішення №/2 від 17.02.2004 року.

Отже, Керченська міжрайонна державна податкова інспекція звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі" саме як державний орган, на який покладено здійснення контрольних функцій, зокрема, визначених Законом України "Про державну податкову службу в Україні", Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Указом Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки ".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції  це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням  юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження  його дій чи бездіяльності.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки сторонами (відповідачами) у ній є орган виконавчої влади –Керченська міжрайонна державна податкова інспекція, яка здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства про оподаткування.

Частина 1 пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що дана справа мала вирішуватись місцевим та апеляційним господарськими судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, суд першої та апеляційної інстанцій наведеного не врахували, розглянувши дану  справу та ухваливши оскаржувані рішення та постанову за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, тому прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 08.09.2005 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2005 року у справі № 2-23/9603-2005 скасувати, справу скерувати до на новий розгляд господарського суду Автономної Республіки Крим.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченська організація торгівлі" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                    Т. Гоголь

Судді                                                                        Г. Мачульський

А. Уліцький