ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2007 р.  12 год. 30 хвил.              Справа № АС-27/201-07

вх. № 6752/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

позивача – Кисельов Р.Л. – головний державний податковий інспектор(за дорученням)

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача – не з'явився

по справі за позовом  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова

до  ТОВ "Укртехнологія", м. Харків

та до ПП "Інтерлінк-Р.А.", м, Київ

про визнання недійсним зобов'язання купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харків звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним господарське зобов’язання з купівлі-продажу ТМЦ на загальну суму 67089,60 грн., в т.ч. ПДВ – 11181,60 грн., яке було укладене ТОВ „Укртехнологія” та ПП „Інтерлінк-Р.А.” на підставі податкової накладної № 0109-1 від 01.09.2004 р.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, відзиви на позов не надали. Повістка про виклик в судове засідання, ухвала про призначення справи до розгляду були направлені відповідачам та повернулися до суду з помітками: „не значаться”.

Дана справа розглядалася на підставі процесуальних норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що на обліку в ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова знаходиться ТОВ „Укртехнологія”.

В ході проведення перевірки ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова було встановлено, що у 2004 р. між ТОВ „Укртехнологія” та ПП „Інтерлінк Р.А.” була укладена угода купівлі-продажу, за якою ТОВ „Укртехнологія” придбало у ПП „Інтерлінк Р.А.” ТМЦ на загальну суму 20793,07 грн., в т.ч. ПДВ – 3465,51 грн., що підтверджується податковою накладною № 0109-1 від 01.09.2004 р. на суму 67089,60 грн., в т.ч. ПДВ – 11181,60 грн. Дана податкова накладна виписана продавцем та включена до книги обліку придбання товарів та до складу податкового кредиту відповідає даним податкової декларації ПДВ за даний період.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2003 р. були визнані недійсними установчі документи ПП „Інтерлінк Р.А.” з моменту державної реєстрації та анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість від 14.12.2001 р. Також в ході проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ПП „Інтерлінк Р.А.” було встановлено, що Терещенко М.В., який вказаний в статуті як засновник підприємства, влітку 2001 р. загубив свій паспорт. Ніякі установчі документи, угоди та фінансові документи не підписував, угоди не укладав і нікого не уповноважував це робити, розрахункових рахунків в банках не відкривав, місцезнаходження підприємства не відомо. Даним рішення було встановлено, що другий відповідач за юридичною адресою не знаходиться.

Згідно статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним. Згідно ст. 67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом порядку.

Статтями 2,4,9 Закону України „Про систему оподаткування" передбачений обов'язок платників податків, яким зокрема є і суб’єкт підприємницької діяльності, сплачувати податки і збори до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. Також Законом передбачено, кожна особа зобов’язана подавати до державних податкових інспекцій декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням та сплатою податків та зборів та сплачувати належні суми податків та зборів до бюджетів та державних цільових фондів в порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Законом України „Про податок на додану вартість” передбачає, що відсутність у продавця статусу платника ПДВ позбавляє його права видавати податкові накладні, а вже видані податкові накладні набувають статусу фіктивних та позбавляють покупця права на податковий кредит.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (із змінами внесеними відповідно постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від 25.05.1998 р) до угод, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу, зокрема належать угоди, приховування фізичними та юридичними особами доходів від оподаткування.

При цьому, відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" від 25.07.2002 року № 1056 доказами спрямованості умислу суб'єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше.

Метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, яку мав спірний договір, було приховування коштів, отриманих по угоді, від оподаткування, не нарахування та несплата податків по угоді, укладеній на підставі податкової накладної № 0109-1 від 01.09.2004 р. між ТОВ „Укртехнологія” та ПП „Інтерлінк Р.А.”. Умисел на досягнення вказаної мети був у ПП „Інтерлінк Р.А.”, що підтверджується незнаходженням за юридичною адресою, неповідомлення про зміну адреси та відсутністю звіту перед податковою службою.

Статтею 208 Господарського кодексу України передбачається, якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами, в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов’язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також: все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Укладений договір купівлі-продажу завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки веде до неправомірного ухилення від сплати обов’язкових платежів до державного бюджету та завищення податкового кредиту і завдає шкоди державі.

Оскільки, пунктом 4 розділу IX Господарського кодексу України (Прикінцеві положення) встановлюються, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положення відповідно до цього розділу, а спірний договір укладено між відповідачами 06.04.2005 р., то спірні правовідносини по даній справі повинні розглядатися з застосуванням Господарського кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 р.

За таких обставин, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 17, 50, 94, 161- 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити. Визнати недійсним зобов’язання з купівлі-продажу ТМЦ на загальну суму 67089,60 грн. в т.ч. ПДВ – 11181,60 грн., яке було укладене ТОВ „Укртехнологія” та ПП „Інтерлінк Р.А.” на підставі податкової накладної № 0109-1 від 01.09.2004 р.

2. Стягнути з ПП „Інтерлінк" (01000, м. Київ, вул. Василенко, 7-а, р/р 6 в КБ „Український капітал”, м. Київ, МФО 321371) на користь ТОВ „Укртехнологія” (61000, м. Харків, вул. Біологічна, 13, р/р 0000 в ХФ АКІБ „Укрсіббанк” „ХРУ” м. Харкова, МФО 351641) грошові кошти в розмірі 67089,60 грн., в т.ч. ПДВ – 11181,60 грн.

3. Стягнути з ТОВ „Укртехнологія” (61000, м. Харків, вул. Біологічна, 13, р/р 0000 в ХФ АКІБ „Укрсіббанк” „ХРУ” м. Харкова, МФО 351641) на користь держави все отримане ним по угоді купівлі-продажу згідно податкової накладної № 0109-1 від 01.09.2004 р., а саме грошові кошти в розмірі 67089,60 грн., в т.ч. ПДВ – 11181,60 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанову по даній справі в повному обсязі виготовлено 20.08.2007р. о 11-00 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.