ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.

№ 2-64/07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. -(доповідача у
справі),

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від  12.06.2007р.

у справі

№2-64/07 Обухівського районного
суду Київської області

за позовом

Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській області

до

ОСОБА_1

про

розірвання договору та повернення
майна у державну власність,

за участю представників сторін від:

позивача:
Осока О.В. -за довіреністю від 12.06.2007р.

відповідача: ОСОБА_2 -за довіреністю від
13.01.2007р.

Згідно розпорядження Заступника
голови Вищого господарського суду України від 24.10.2007р. Осетинського А.Й. розгляд
касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С.
(головуючий), Жаботина Г.В. та Уліцький А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного
суду Київської області від 29.01.2007р. (суддя Соловйова Н.М.), залишеним без
змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2007р.
(судді Борисенко  І.В. -головуючий,
Розваляєва Т.С.,  Шипко В.В.), позов
задоволено; розірвано договір №18-НБ-ЗД купівлі-продажу шляхом викупу
державного майна об'єкта незавершеного будівництва -адміністративно-побутовий
корпус, контрольно-пропускний пункт №2, азотно-киснева станція, внутрішні
кабельні мережі та мережі охоронного освітлення, внутрішні автодороги та
майданчики, естакада інженерних мереж, який укладений 06.06.2001р. між Регіональним
відділенням  Фонду державного майна
України по Київській області та громадянином України ОСОБА_1; повернуто об'єкт
незавершеного будівництва -адміністративно-побутовий корпус,
контрольно-пропускний пункт №2, азотно-киснева станція, внутрішні кабельні мережі
та мережі охоронного освітлення, внутрішні автодороги та майданчики, естакада
інженерних мереж, який знаходиться АДРЕСА_1, у державну власність.

В касаційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення та постанову і припинити провадження у справі, посилаючись
на порушення норм процесуального та матеріального права. Скаргу вмотивовано
тим, що постанову Київським апеляційним господарським судом прийнято з
порушенням правил територіальної підсудності.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування
судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню  частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в листопаді 2006р. звернувся до Обухівського районного суду Київської
області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору №18-НБ-ЗД купівлі-продажу
шляхом викупу державного майна об'єкта незавершеного будівництва -адміністративно-побутовий
корпус, контрольно-пропускний пункт №2, азотно-киснева станція, внутрішні
кабельні мережі та мережі охоронного освітлення, внутрішні автодороги та
майданчики, естакада інженерних мереж, який укладений 06.06.2001р. між
Регіональним відділенням  Фонду
державного майна України по Київській області та громадянином України ОСОБА_1,
та повернення об'єкту незавершеного будівництва -адміністративно-побутовий
корпус, контрольно-пропускний пункт №2, азотно-киснева станція, внутрішні
кабельні мережі та мережі охоронного освітлення, внутрішні автодороги та
майданчики, естакада інженерних мереж, який знаходиться АДРЕСА_1, у державну
власність.

29.12.2006 р. набрав чинності Закон
України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” від
15.12.2006р., відповідно до якого  справи
у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав,
підвідомчі господарським судам.

Згідно п.3 Прикінцевих положень
зазначеного Закону судові   рішення   у
справах,   передбачених  абзацом першим пункту 1 та пунктом 4 частини
першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, які ухвалені
судами до набрання чинності цим Законом і не набрали законної сили, можуть бути
оскаржені до апеляційного господарського суду за місцезнаходженням
господарського товариства в порядку, встановленому Господарським процесуальним
кодексом України, і в строки, визначені процесуальним законом, за правилами
якого була розглянута справа чи постановлено рішення суду першої інстанції.

В листі Верховного Суду
України  від 06.02.2007р. №1-5/218
визначено, що апеляційні скарги та справи за апеляційними скаргами,  які після набрання чинності Законом №483-V
від 15 грудня 2006 р. не розглянуті апеляційними загальними судами, передаються
для розгляду відповідним апеляційним господарським судам, виходячи з  того, яким місцевим господарським судом
підлягала б розгляду справа відповідно до положень Закону  №483-V від 15 грудня 2006 р.

Разом з тим, при перегляді справи в
апеляційному порядку були порушені правила територіальної підсудності. Так,
відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у
спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських
договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються
господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором
здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно,
виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо; справи у спорах, що
виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також
справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач проживає АДРЕСА_2.

Отже, судом апеляційної інстанції у
даній справі є Київський міжобласний апеляційний господарський суд, якому й
була адресована апеляційна скарга відповідача (а.с.124).

Однак, помилково прийняв до свого
провадження і розглянув апеляційну скаргу Київський апеляційний господарський
суд.

Відповідно до пункту 6 частини 2
статті 111-10 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм
процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення
місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо, зокрема,
рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або
територіальної підсудності.

За таких обставин, судове рішення
апеляційної інстанції в даній справі прийняте з порушенням правил
територіальної підсудності, і тому підлягає скасуванню з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110,
ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2007р. у справі №2-64/07 скасувати.

Справу №2-64/07 за підсудністю
направити до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький