ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 р.

№ 30/77-07(10/55)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.,
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ "ММК-Дніпро"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2007 року
та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2007 року

у справі
30/77-07 (10/55)

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ММК-Дніпро"

про
Стягнення 5359,69грн.

за участю представників:

позивача: не з’явилися;

відповідача: Тумасова Р.Г.;

встановив:

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області (суддя Євстигнеєва Н.М.) від 26 лютого 2007 року у справі №30/77-07(10/55) позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "ММК-Дніпро" на користь ЗАТ "Дніпрометалсервіс" 5 109,24 грн. боргу, 76,99 грн. пені, 12,59 грн. річних та судові витрати.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2007 року (судді Прудніков В.В., Герасименко І.М., Ясир Л.О.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

ТОВ "ММК-Дніпро" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки судами при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що між ЗАТ "Дніпрометалсервіс" (виконавець) та ТОВ ”ММК-Дніпро” (замовник) укладено договір на надання послуг  № 89 від 6 грудня 2004 року.

Відповідно до п.п.1.1,1.3 договору виконавець надає послуги по виконанню робіт  по завантаженню та розвантаженню вантажів замовника при їх надходженні у складське приміщення за адресою вул. Героїв Сталінграду, 122.

Замовник здійснює оплату за фактично виконані роботи, визначені договором.

Об’єм та характер робіт визначаються на підставі заявки замовника. Заявка являється невід’ємною частиною договору  (п 1.2 договору).

Оплата вартості послуг за виконані роботи здійснюється на протязі п’яти банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт та виставлення рахунків виконавцем (п. 4.6 договору).

Господарськими судами встановлено, що договір за своєю правовою природою є договором  про надання послуг.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завдання другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу  України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарськими судами встановлено, що на подану відповідачем заявку, роботи по розвантаженню вантажів позивачем виконані належним чином, що підтверджено підписом керівника відповідача та засвідчена печаткою підприємства у заявці на виконання робіт від 31 березня 2005 року. В заявці також зазначено, що будь-які претензії до наданих послуг у сторін одна до одної відсутні.

Виходячи з викладеного, господарськими судами обгрунтовано задоволено вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу.

Крім того, враховуючи п.5.5 Договору господарськими судами підставно задоволено вимоги позивача про стягнення пені у сумі  76 грн.99 коп. та відповідно до статті 625 Цивільного кодексу  України правомірно стягнуто з відповідача 12 грн. 59 коп. річних за користування грошовими коштами.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2007 року у справі №30/77-07(10/55) залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ММК-Дніпро" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О. Кот

судді:                                                  С. Владимиренко

С. Шевчук