ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2007 р.
№ 2-14/12391-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. –головуючого, Мележик Н.І, Подоляк О.А., перевіривши касаційну скаргу ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 5 липня 2007 року у справі господарського суду АРК за позовом ДП "Санаторій "Ударник" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь" та ТОВ "Альянс КС" про визнання недійсним договору,

УСТАНОВИВ:

Подана 9 липня 2007 року касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Як видно з доданих до касаційної скарги матеріалів, а саме з платіжного доручення № 230397 від 5 липня 2007 року, зворотній бік платіжного доручення не містить напис про зарахування сплаченої суми до державного бюджету, печатку банку та  підпис головного бухгалтера.

Згідно пункту 14  Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита” при сплаті державного мита готівкою  до  документа,  щодо якого вчинюється  відповідна  дія,  додається  оригінал  квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні  мита з рахунку платника - останній  примірник  платіжного  доручення  з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано  в доход бюджету----------крб. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і  відбитком  печатки  кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідно до п.4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, подане заявником платіжне доручення не свідчить про сплату державного мита у встановленому порядку.

Крім того, згідно з положеннями частини 2 статті 1115 та частини 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Вимоги вказаної норми заявником не дотримані.

Касаційна скарга не містить чітких вказівок на те, які саме норми  матеріального чи процесуального права порушені судом, а її зміст зводиться до викладення та аналізу обставин справи.

Відповідно до п. 6 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм  матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113, ст. ст. 111 5, 1117  Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 5 липня 2007 у справі № 2-14/12391-2006 повернути заявнику, а справу –господарському суду АРК.

Головуючий                                                                         Т. Козир

Судді                                                                                    Н. Мележик

О. Подоляк