СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.07                                                                                 Справа № 6/368.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Південатоменергокомплект», с. Вигода Біляївського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «УКРВЕСТПРОМ», м. Луганськ

про стягнення  38 328 грн. 67 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Гризун О.П., дов. № 17 від 25.04.07.;

від  відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків на загальну суму 38 328 грн. 67 коп., в тому числі: основний борг –27 533 грн. 17 коп., інфляційні –8 187 грн. 64 коп., 3% річних –2 059 грн. 33 коп., упущена вигода –548 грн. 53 коп.

В той же час, позивач надав до суду, у порядку ст. 22 ГПК України уточнену позовну заяву за якою збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 41 115 грн. 98 коп., в тому числі: попередня оплата по договору –27 533 грн. 17 коп., інфляційні витрати –7 836 грн. 06 коп., 5% річних –3 684 грн. 92 коп., додаткові витрати  - 1 061 грн. 83 коп., матеріальна компенсація завданої моральної шкоди –1 000 грн. 00 коп., а також судові витрати.

Вказана заява приймається судом до розгляду як така, що не суперечить вимогам господарсько –процесуального законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 29.10.04. між сторонами у  справі був укладений договір № 29/10-у на поставку вугілля.

За умовами договору  відповідач зобов’язався поставити позивачу вугілля протягом п’яти днів з моменту здійснення передплати партії вугілля. Згідно платіжного доручення №431 від 10.11.04. позивач здійснив оплату вугілля на суму 51 740 грн. 57 коп., але відповідач поставку оплаченої партії вугілля не звернув, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду із даних позовом, за яким  також просить стягнути з відповідача: інфляційні витрати у сумі 7 836 грн. 06 коп., 5% річних у сумі 3 684 грн. 92 коп., додаткові витрати  у сумі 1 061 грн. 83 коп., матеріальну компенсації завданої моральної шкоди –у сумі1 000 грн. 00 коп., а також судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, позовні вимоги не оспорив.

Оцінивши матеріали справи та доводи позивача у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було вказано вище, між сторонами у справі 29.10.04. бу укладений договір на поставку вугілля № 29/10-у, відповідно до умов якого позивач перерахував попередню оплату партіїї вугілля на суму 51 740 грн.57 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 431 від 10.11.04.

За умовами п.5.1 договору відповідач був зобов’язаний поставити позивачу вугілля протягом п’яти днів з моменту оплати партії вугілля.

З метою отримання решти товару не поставленого за умовами договору, позивач направив відповідачу  претензію від 17.08.05., яку останній не оспорив та не виконав умови договору.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України у разі коли продавець, який отримав суму

передплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати  передачі оплаченого товару або повернення суми передплати.

12.02.07. позивач направив відповідачу претензію, за якою запропонував останньому перерахувати решту суми передплати за договором № 29/10-у у сумі 27 533 грн. 17 коп., вказана претензія відповідачем також була залишена без відповіді.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У даному випадку позивач виступає як кредитор, а відповідача, як боржник.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі  27 533 грн. 17 коп. слід визнати обґрунтованими та задовольнити.

Щодо нарахування інфляційних у сумі 7 836 грн. 06 коп. за період  з 16.11.04. по травень 2007 р. то слід визначити, що нарахування позивачем здійснено невірно і суперечить викладеним вище нормам законодавства.

Так, інфляційні повинні бути нараховані за період починаючи на 8 день з моменту направлення претензії щодо сплати коштів у сумі 27 533 грн. 17 коп. і ця сума за період з 20.02.07. по 30.05.07. складає  387 грн. 11 коп.

Тобто позовні вимоги в частині стягнення інфляційних слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування у сумі 387 грн. 11 коп.

Щодо нарахування 5% річних у сумі 3 684 грн. 92 коп. за період з 10.11.04. по 16.07.07. то позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача матеріальної компенсації завданої моральної шкоди у сумі 1 000 грн. 00 коп. то позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню оскільки  суперечать положенням господарського та господарсько –процесуального законодавства.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 1 061 гр.83 коп., які складаються з  витрат на відрядження представників позивача у сумі 1 046 грн. 38 коп. та витрат на поштові відправлення  у сумі 15 грн. 45 коп. то ці витрати у розумінні ст. 44 ГПК України входять до складу судових витрат, пов’язаних із розглядом даної справи і стягуються пропорційно задоволеним вимогам.

З огляду на викладене позовні вимоги слід задовольнити частково і стягнути з відповідача суму передплати у розмірі 27 533 грн. 17 коп., інфляційні нарахування у сумі 387 грн. 11 коп. з віднесенням судових витрат на відповідача пропорційно стягнутої суми. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В той же час, позивачу слід повернути із Державного бюджету України зайво сплачене за платіжним дорученням № 282 від 04.07.07. державне мито у сумі 10 грн. 61 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44,49,75,82,84,85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо –комерційна фірма «Укрвестпром», м. Луганськ, кв. Ольховський, б.12 кв. 54, код 31910869, на користь:

-  Відкритого акціонерного товариства «Південатоменергокомплект», с. Вигода Біляївського району  Одеської області, вул. Енергетиків, 12/16, код 19356455, суму передплати у розмірі 27 533 грн. 17 коп., інфляційні нарахування у сумі 387 грн. 11 коп., держмито у сумі  279 грн. 20 коп., 82 грн. 25 коп., додаткові витрати у сумі 740 грн. 16 коп., видати наказ позивачу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути позивачу із Державного бюджету України зайво сплачене за платіжним дорученням № 282 від 04.07.07. державне мито у сумі 10 грн. 61 коп. Підставою для повернення є дане рішення скріплене гербовою печаткою суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 23.07.2007.

Суддя                                                                                                Т.А.Василенко

Помічник судді                                                                                Т.В.Шкуть