СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

07 серпня 2007 року
Справа № 2-7/7438-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Прокопанич Г.К.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача:     не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 14.06.2007 у справі № 2-7/7438-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробне підприємство "Діоніс" ЛТД

(вул. Грибоєдова, 7,Сімферополь,95017)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор"

(вул. Монтажна, 2,Сімферополь,95000)

( проїзд Сільський, 35,м. Сімферополь,95000)

про стягнення 78644,93 грн.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.06.2007 у справі № 2-7/7438-2007  задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробне підприємство "Діоніс" ЛТД.

З товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор" на користь  позивача стягнуті  суми  заборгованості –78593,27 грн., пені –12,91 грн. та             3 % річних в  розмірі 38,75 грн., а  також судові витрати, пов’язані  з  розглядом  справи.

На рішення суду від 14.06.2007 товариством з обмеженою відповідальністю "Луксор"  подана апеляційна скарга, в якій сторона просить  скасувати його частково та  прийняти нове  рішення, яким  стягнути з відповідача  на користь позивача заборгованість в сумі 78280,87 грн., відмовивши в іншій частині позову.

Основний  аргумент апеляційної скарги полягає  в тому, що,  оскільки  продукція, яка була поставлена  товариству з обмеженою відповідальністю "Луксор"  на підставі  товарно - транспортної  накладної № 298643 від 10.11.2006  на загальну суму  312,40 грн.,  була повернута   позивачу за актом прийому - передачі № 636/2 від 10.11.2006  у зв’язку з неналежною її якістю,   у зв’язку з цим, на думку сторони,  заборгованість  підлягає стягненню з  відповідача  тільки в розмірі   78280,87 грн.

В судове засідання, призначене на 07 серпня 2007 року, заявник апеляційної скарги та позивач не прибули, про час  і день судового засідання сторони були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення  розгляду справи, мотивованих поважними причинами  до суду апеляційної інстанції не заявляли.

Враховуючи  наявні у справі матеріали та ту обставину, що явка  учасників судового процесу не визнавалась обов’язковою, судова колегія визнала можливим розглянути справу за  їх  відсутністю.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія  встановила наступне.

05.01.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю «Виноробне підприємство «Діоніс»ЛТД»(продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Луксор»(дистриб'ютор) був укладений договір дистрибуції № 0501/05 (арк.с.6-7).

Відповідно до  п. 1.1 договору  продавець передає, а покупець приймає та сплачує на умовах та в порядку, визначених цим договором, продукцію в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікації (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору передача товару продавцем дистриб'ютору здійснюється окремими партіями на підставі заявки дистриб'ютора, підписаної уповноваженою особою.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що дистриб'ютор сплачує вартість кожної партії товару протягом 30 календарних днів, починаючи з дати оформлення вантажних документів, що підтверджують перехід права власності. Оплата здійснюється шляхом переказу дистриб'ютором грошових коштів на банківський рахунок продавця в національній валюті України або в касу продавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору, позивачем була передана відповідачу продукція на загальну суму 109601,90 грн., що підтверджується  витратними та товарно-транспортними накладними ( арк.с.10-44 ).

Товар був отриманий відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженого представника ТОВ «Луксор»у витратних накладних, скріплений печаткою підприємства. Повноваження представника підтверджуються довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Відповідач  не заперечує проти факту отримання товару на вищевказану суму.

Оскільки в добровільному порядку  заборгованість ТОВ «Луксор»в  сумі 78593,27 грн. перед ТОВ «Виноробне підприємство «Діоніс»ЛТД» сплачена  не була,  на підставі пунктів 4.1 і 7.1 договору, статей 525,526,530,614,625,692 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 78593,27 грн., пені в сумі 12,91 грн. та 3% річних у сумі 38,75 грн.( арк.с. 2-3).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.06.2007 у справі № 2-7/7438-2007 заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробне підприємство "Діоніс" ЛТД задоволені в повному обсязі за підставами, заявленими стороною в  позові.(арк.с. 60-63).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги  та скасування  рішення суду першої інстанції не має  з наступних підстав.

В апеляційному порядку відповідач не оскаржує правильність застосування судом норм матеріального права при ухваленні рішення  суду, однак  просить  змінити  оскаржуване рішення суду, оскільки вважає, що стягненню підлягає  заборгованість в сумі 78280,87 грн., а не  78644,93 грн.

Підставою для зменшення спірної суми заборгованості  на 312,40 грн. відповідач вказує факт повернення ним позивачу  товару  неналежної якості  на вказану суму.

В якості документу, підтверджуючого вищевказані обставини, заявник апеляційної скарги вказує акт прийому продукції № 636/2 від 10.11.2006  (арк.с. 77).

Однак, даний  довід  відповідача  не може бути врахований судовою колегією при визначенні суми заборгованості, оскільки акт № 636/2 від 10.11.2006, на який посилається  відповідач в скарзі,  не є належним доказом в розумінні  статті 34 ГПК України.

Цей  документ  не підтверджує як факту повернення товару на суму 312,40 грн. так і факту отримання цього товару позивачем, а лише  в односторонньому порядку фіксує  прийом продукції товариством з обмеженою відповідальністю “Луксор”. Також даний акт не має підпису особи, яка отримала неякісний товар.

При цьому, судова колегія  вважає необхідним  відзначити, що цей документ  складений  з порушенням  вимог Інструкції  про порядок  прийому продукції виробничо –технічного  призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджену  постановою Держарбітражу при Раді  Міністрів СРСР від 25.04.1966 за № П-7.

Оскільки інших доводів для скасування рішення  суду першої інстанції заявником апеляційної скарги  не приведено, рішення суду підлягає залишенню без змін,  а апеляційна  скарга  - без задоволення.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор"  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.06.2007 у справі № 2-7/7438-2007  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.В. Сотула

Судді                                                                                Г.К. Прокопанич

В.І. Гонтар