ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18 вересня 2007 р.                                                                            Справа  № 17/155

За позовом управління Пенсійного фонду України у м. Ужгород, м. Ужгород до відкритого акціонерного товариства „Закарпатм?ясопромсервіс”, м. Ужгород

Суддя господарського суду  Ушак І.Г.

представники:

позивача: Карп?юк В.М., представник за довіреністю;

відповідача: Блохіна В.Ю., представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 22338, 75 грн. заборгованості по збору на обов’язкове державне пенсійне страхування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, оскільки відповідачем не  здійснено відшкодування зазначеної суми як фактичних витрат позивача за період з січня 2004р. по грудень 2006р. на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах гр.гр. Готра О.І., Фіглар Й.С., Ганич М.О., Калинчак І.І. Представники позивача у ході судового розгляду наполягають на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмовим відзивом та його представник у ході судового розгляду заперечував проти позову частково, посилаючись, зокрема, на недоведеність позивачем фактів виплати пенсій на суму, відшкодування якої є предметом спору; пропущення строку давності в частині вимог за січень-травень 2004р. за змістом Цивільного кодексу України та Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду,

суд встановив:

Громадяни Готра О.І., Фіглар Й.С., Ганич М.О., Калинчак І.І. працювали на підприємстві відповідача  у шкідливих умовах повний робочий день на атестованих робочих місцях, що не заперечується відповідачем. Вказані обставини дали їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. «б»ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (далі –Закон № 1788), яка відшкодовується за рахунок коштів підприємства відповідача.

За змістом абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (далі –Закон № 400) для платників збору, визначених п. 1 ст. 1 цього Закону, яким є відповідач у даній справі, до об’єкту оподаткування віднесено фактичні витрати на виплату і доставку пенсій призначених згідно п.п. „б” –„з” ст. 13 Закону № 1788 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону № 1788, за ставкою 100 відсотків від об’єкта оподаткування. Наведений порядок покриття витрат на виплату і доставку зазначених пенсій зберігається і за приписами ч. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”

Порядок нарахування збору на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затв. пост. Правління ПФУ від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстр. в Мінюсті України 16.01.2004 р. за № 64/8663) - (далі - Інструкція № 21-1). Відповідач за приписами п. 6 цієї Інструкції повинен щомісяця до 25 числа вносити до Пенсійного фонду місячну суму витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, що зазначена в надісланих йому повідомленнях про розрахунок сум цих витрат на поточний рік. Не сплачені та (або) несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за приписами підп. 6.9 п. 6 Інструкції № 21-1 стягуються відповідно до Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058).

Матеріалами справи (арк. справи 19-23, 36-39) встановлено, що за період з січня 2004р. по грудень 2006р. позивач здійснив виплату зазначеним громадянам пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню у межах заявленого ним розрахунку, на загальну суму 14991,46 грн., в тому числі: гр. Готра –за період з січня 2004р. по грудень 2006р. на суму 8905,32 грн.; гр. Фіглар –за період січень-лютий 2004р. на суму 274,32 грн.; гр. Ганич - за період з травня 2004р. по жовтень 2005 на суму 5228,65 грн.; гр. Калинчак І.І. (гр. Калинчак І.І., 1946 р.н., ж.с. Новоселиця, 9, помилково зазначений у долученій до матеріалів справи довідці-розрахунку як Калинич, що з’ясовано у судовому засіданні та не заперечується відповідачем - за період червня 2004р. по травень 2006р. на суму 583, 17 грн.

Таким чином, позовні вимоги на суму 14991, 46 грн. підлягають задоволенню судом як неспростована відповідачем його заборгованість по збору на обов’язкове державне пенсійне страхування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах.

В іншій частині позовних вимог –належить відмовити, оскільки позивачем не доведено здійснення фактичних виплат пенсій зазначеним громадянам, оплати послуг, пов’язаних з доставкою пенсій та  заперечується відповідачем. За змістом же ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Заперечення відповідача проти позову з посиланням на пропущення строку давності за змістом Цивільного кодексу України та Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” судом не приймається, оскільки спірні відносини сторін у даній справі не підпадають під регулювання наведених актів.

З огляду на викладене та керуючись Законами України „Про пенсійне забезпечення”, „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 17, 49, 51, 71, 158-163, п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Закарпатм?ясопромсервіс” (м. Ужгород, вул. Грушевського, 2) на користь управління Пенсійного фонду в м. Ужгород (м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 47) заборгованість на суму 14991, 46 грн. (чотирнадцять тисяч дев’ятсот дев’яносто одна грн., 46 коп.).

2. У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 цього ж кодексу до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання відповідної заяви протягом 10-ти днів з дня складення постанови у повному обсязі та апеляційної скарги протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                             Ушак І.Г.