ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 вересня 2007 р.
№ 8/56

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської єпархії Української православної церкви, м. Одеса,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2003

зі справи № 8/56

за позовом Одеської єпархії Української православної церкви (далі –Церква)

до Міністерства аграрної політики України, м. Київ,

Одеської обласної державної адміністрації, м. Одеса,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Одеський аграрний університет, м. Одеса,

Державний комітет України у справах релігії, м. Київ,

про визнання права власності,

за участю Генеральної прокуратури України,

ВСТАНОВИВ:

Церква 02.08.2007 (згідно з поштовою відміткою на конверті) подала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2003 разом з клопотанням про відновлення строку її подання, яке мотивовано перебуванням позивача у місті Одесі та знаходженням учасників даного процесу в різних містах України (м. Київ, м. Одеса).

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги в даному випадку було 30.06.2003.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Беручи до уваги участь представників позивача в судовому засіданні апеляційного суду 28.05.2003, де було проголошено постанову суду зі справи, повний текст якої направлено сторонам 10.06.2003; своєчасне ознайомлення скаржника зі змістом постанови апеляційного господарського суду зі справи, а також тривалість пропуску строку касаційного оскарження (більш, ніж чотири роки), касаційна інстанція вважає, що наведені скаржником причини пропуску ним строку подання касаційної скарги не можуть бути визнані поважними в розумінні статті 53 ГПК України, а тому згадане клопотання підлягає відхиленню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Сплачене Церквою з касаційної скарги державне мито в сумі 85 грн. (платіжне доручення від 27.07.2007 № 85) підлягає поверненню з державного бюджету відповідно до пункту 2 частини першої статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 “Про  державне мито”.

Керуючись статтею 53, пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Одеській єпархії Української православної церкви у відновленні строку подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2003 зі справи № 8/56.

2. Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2003 зі справи № 8/56 до розгляду не приймати та повернути Одеській єпархії Української православної церкви.

3. Повернути Одеській єпархії Української православної церкви державне мито в сумі 85 грн. Видачу відповідної довідки доручити господарському суду міста Києва.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов