ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
№ 19/456пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                              Мамонтової О.М.

суддів                                                                    Катеринчук Л.Й.

Хандуріна М.І.

За участю представників :

від  позивача    не з'явилися

від відповідача не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу Управління ПФУ в м. Харцизьку на постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 17.04.06р.

по справі № 19/456пн

за позовом  Управління Пенсійного фонду України  у м. Харцизьку

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області

про  зобов’язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В  :

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.02.2006 року по справі № 19/456пн (суддя Дучал Н.М.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України  у м. Харцизьку до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області  про зобов'язання вчинити дії по підписанню акта щомісячної звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад та грудень 2003 року, січень 2004 року на суму 277,33 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2006 року (головуючий Кондратьєва С.І., судді Старовойтова Г.Я., Українська Р.М.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Управління ПФУ в м. Харцизьку подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2006 року та прийняти нове рішення. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушенням судом норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 21, 24, 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які  спричинили втрату працездатності”, ст. 37 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Згідно розпорядження заступника голови Вищого господарського суду України від 17.09.07р. № 02-12/I/145 розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів у складі: головуючий суддя - Мамонтова О. М., судді - Катеринчук Л. Й. і Хандурін М. І.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Пенсійного фонду України  у м. Харцизьку звернулося до місцевого господарського суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області  про зобов’язання вчинити дії по підписанню акта щомісячної звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад та грудень 2003 року та січень 2004 року на суму 277,33 грн.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.02.2006 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2006 року у цій справі прийняті за нормами Господарського процесуального кодексу України.

01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті 7 статті 3 цього Кодексу, згідно з яким це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивачем у справі є Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України,  затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України (далі –Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (далі –Положення про управління Пенсійного фонду), управління  у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду Управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків  діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

Відповідачем у даній справі є Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  в м. Харцизьку.

Відповідно до статті 14 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування №16/98 страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов’язковим держаним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами. Отже, у відповідних правовідносинах виконавчі дирекції Фондів соціального страхування, їх робочі органи виступають як суб’єкти владних повноважень у системі загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Таким чином, у спірних правовідносинах сторони виступають не як суб'єкти господарської діяльності, а як суб'єкти владних повноважень.

Враховуючи, що сторони є суб’єктами владних повноважень, а спір за своєю правовою природою належить до сфери регулювання публічного права, колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що він повинен вирішуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги, що дану адміністративну справу господарськими судами розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, тому рішення господарського суду першої та постанова апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, колегія дійшла висновку, що справу необхідно направити до місцевого господарського суду для розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління ПФУ в м. Харцизьку задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.06р. та рішення господарського суду Донецької області від 20.02.2006р. по справі № 19/456пн  скасувати повністю.

Справу № 19/456пн передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя                                                          О.М. Мамонтова

Судді:                                                                                  Л.Й. Катеринчук

М.І. Хандурін