ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11.10.2007р.
м.Київ
№ 48/82-А

16:47

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

№48/82-А
м. Київ
11.10.07р.

16год. 47хв.

За позовом
Приватного підприємства «АВК-2000»

До
Подільської районної у м. Києві ради

Третя особа
1) Подільська районна у м. Києві державна адміністрація

2) Приватне підприємство «Ачи-Кале»

Про
визнання рішення суб’єкту владних повноважень протиправним

За участі
Прокуратури Подільського району м. Києва

Головуючий суддя
Сулім В.В.

Секретар судового засідання
Мисник Т.М.

Представники сторін:

Від позивача:
Троцюк О.В. –пред. за дов.

Від відповідача:
Кравцов А.В. –пред. за дов.

Від третьої особи:
1) не з’явився

2) не з’явився

Від прокуратури:
Гаврилова І.В. –посвід. № 230 від 30.08.05р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11.10.07р. о 16 год. 47 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «АВК-2000»звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Подільської районної ради м. Києва про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень –Подільської районної у м. Києві ради (V сесії V скликання) №№ 71 та 83 від 14 вересня 2006 року шляхом їх скасування, а також просило забезпечити позов - зупинити дію рішень V сесії Подільської районної у м. Києві ради V скликання №№ 71 та 83 від 14 вересня 2006 року; заборонити суб’єкту владних повноважень та його виконавчому органу вчиняти дії щодо передачі третім особам в користування, оренду та/або відчуження будь-яким способом (у тому числі шляхом приватизації) нежитлової будівлі № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе у місті Києві; заборонити суб’єкту владних повноважень та його виконавчому органу узгоджувати та дозволяти будь-які будівельні роботи, з реконструкції, ремонту та/або реставрації нежитлової будівлі № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе у місті Києві; заборонити суб’єкту владних повноважень та його виконавчому органу узгоджувати будь-які проектні роботи стосовно нежитлової будівлі № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе у місті Києві; заборонити суб’єкту владних повноважень та його виконавчому органу відведення, передачу в користування на будь-яких умовах, а також передавати у орендне користування третім особам земельну ділянку під нежитловою будівлею № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе  у місті Києві.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що Відповідач ст. 26 та 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»не наділений повноваженням скасовувати власні рішення з мотивів їхньої невідповідності законам України; ч. 10 ст. 59 Закону визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку; рішення прийняте всупереч рішенню Господарського суду міста Києва від 26.07.06р. у справі № 6/409; рішення прийняте з порушенням встановленого порядку та процедури винесення питань на вирішення сесії Подільської районної у м. Києві ради; оскаржувані рішення порушують інтереси держави, законні права та інтереси ПП «АВК-2000».

Ухвалою Господарського суду міста Києва 02.03.07р. було відкрито провадження по справі №48/82-А та призначено її до розгляду.

02.03.07р. Господарський суд міста Києва виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання про забезпечення позову в частині, що стосується предмету заявленого позову та прав позивача, які виникли внаслідок рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.06р. по справі № 6/409, шляхом зупинення дії Рішення V сесії Подільської районної у м. Києві ради V скликання № 71 (в частині, що стосується ПП «АВК -2000»та/або нежитлової будівлі № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе у місті Києві, та № 83 від 14 вересня 2006 року (у повному обсязі) та заборонити суб’єкту владних повноважень та його виконавчому органу вчиняти дії щодо передачі третім особам в користування, оренду та/або відчуження будь-яким способом (у тому числі –шляхом приватизації) нежитлової будівлі № 64 (літера Ц) по вул. Фрунзе у місті Києві.

20.03.07р. прокуратура Подільського району м. Києва на підставі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України повідомила суд про вступ в справу № 48/82-А.

22.03.07р. Відповідач звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд зупинити провадження у справі № 48/82-А до набрання рішенням Київського апеляційного господарського суду у справі № 6/409 законної сили або його скасування у встановленому чинним законодавством України порядку. Іншим клопотанням від 22.03.07р. Відповідач просив скасувати заходи забезпечення позову, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.03.07р. № 48/82-А.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву від 02.04.07р., в якому зазначає, що не визнає позов повному обсязі з наступних підстав: Відповідач не скасовував свого рішення від 27.11.03р. № 166, а вніс зміни до цього рішення; відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України»органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності володіння, користування та розпорядження об’єктами права комунальної власності; доцільність, порядок та умови відчуження об’єктів права власності визначається відповідною радою; на порушення п. 51 Закону України «Про Державну програму приватизації»Позивач жодних поліпшень орендованого майна не здійснив; Відповідач не порушував регламенту при прийнятті оскаржуваних рішень, оскільки відповідно до регламенту питання до порядку денного включаються із скороченим терміном, якщо для них законодавство встановлює скорочений термін.

04.04.07р. у судовому засіданні представник Відповідача надав суду клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення судового розгляду Київським господарським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.07р. у справі № 6/409.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.04.07р. у справі № 48/82-А відмовив у задоволенні клопотання Подільської районної у м. Києві ради про зупинення провадження по справі.

Прокуратура Подільського району м. Києва подала апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.07р. у справі № 48/82-А. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.07р. у справі № 22а-525/07 було відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі.

05.06.07р. прокуратура Подільського району м. Києва звернулася до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.07р. у справі

№ 22а-585/07 апеляційне провадження по апеляційній скарзі прокуратури Подільського району м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.07р. закрито.

Позивачем було надано письмове пояснення на заперечення Відповідача від 02.04.07р., де позивач зазначає, що підстав для відмови у приватизації представником Відповідача ані в оскаржуваних рішеннях, ані в його запереченнях не зазначено; рішення щодо приватизації спірної будівлі приймалося після 2002 року, а Державна програма затверджена на 2000-2002 роки; протест прокуратури Подільського району м. Києва надійшов після засідання постійних комісій райради по обговоренню проектів рішень, внесених на розгляд V сесії; відповідно до Рішення Київради №208/1642 від 27.12.01р. спірна будівля була включена до переліку будинків, які визнані непридатними для проживання.

23.08.07р. представник прокуратури Подільського району м. Києва заявив клопотання про залучення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в якості третьої особи без самостійних вимог на боці Відповідача.

Ухвалою від 23.08.07р. Господарського суду м. Києва клопотання про залучення у якості третьої особи без самостійних вимог на боці Відповідача Подільської районної у м. Києві державної адміністрації задоволено.

22.08.07р. Відповідач подав суду клопотання про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, посилаючись на те, що постановою Вищого господарського суду України від 30.05.07р. по справі № 6/409 рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.06р. по справі № 6/409 скасовано. Верховним судом України ухвалою від 26.07.07р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 30.05.07р. по справі № 6/409.

В задоволенні зазначеного клопотання судом було відмовлено.

18.09.07р. Позивач звернувся до суду із клопотанням про залучення ПП «Ачи-Кале»в якості третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.07р. клопотання про залучення у якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні Відповідача Приватного підприємства «Ачи-Кале»задоволено.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 142 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 3 ст. 41 Закону передбачено, що обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Рішенням Київської міської Ради від 27.12.01 № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва»Подільській районній у м. Києві раді надано право розпоряджатися власністю територіальної громади Подільського району м. Києва.

Правомочності органів місцевого самоврядування щодо матеріальної основи визначені у ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

12.04.02р. Подільською районною у м. Києві Радою прийнято Рішення № 5 «Про делегування повноважень Подільської районної у м. Києві ради Подільській районній у м. Києві державній адміністрації». Вищенаведеним Рішенням Відповідач делегував повноваження, передбачені ст.ст. 27-41, 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»(в частині, що стосується компетенції районів у місті), Подільській районній у м. Києві державній адміністрації.

Статтею 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження місцевого самоврядування, делеговані їм відповідними радами. Передача місцевим державним адміністраціям повноважень інших органів супроводжується передачею їм відповідних фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень.

23.06.03р. Подільською районною державною адміністрацією м. Києва було прийняте розпорядження № 760 «Про передачу в орендне користування будинку по вул. Фрунзе, 64-А».

Того ж дня між Позивачем –Орендар, та Комунальним підприємством «Оренда»- Орендодавець, було укладено договір № 590 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) на підставі Розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва № 760, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв оренду приміщення по вул. Фрунзе, 64-А, загальною площею 1893,9 кв.м для розміщення торгівельно-офісних приміщень. Договором передбачено, що строк дії Договору встановлений з 23.06.03р. по 23.06.12р.

Пунктом 6.5 Договору визначені підстави  припинення дії або розірвання достроково договору: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об’єкта оренди Орендарем (за участю Орендаря) з моменту набуття права власності орендарем на орендоване приміщення; банкрутства Орендаря; загибель об’єкта оренди; несплата Орендарем заборгованості по орендних платежах протягом трьох місяців; і в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

27.11.03р. Відповідач прийняв рішення № 166, яким затвердив переліки об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, зокрема, будинків, що підлягають викупу орендарем-інвестором (додаток № 2). Згідно із Додатком № 2 викупу орендарем-інвестором в першому півріччі 2004 року підлягала нежила будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64, літера А, покупець – Приватне підприємство «АВК-2000».

24.03.04р. Орендар та Орендодавець уклали угоду до договору № 590 від 23.04.03р., якою п. 1.1 Договору викладено у новій редакції, а саме: «Орендодавець на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва від 23.06.03р. № 760 передає, а Орендар приймає в оренду будівлю вартість якого визначена експертним шляхом, по вул. Фрунзе, 64, літ. «Ц»загальною площею 1893,9 кв. м для розміщення торгівельно-офісних приміщень».

Пунктом 1 Рішення Подільської районної у м.Києві Ради від 22.07.04р. № 265 були внесені зміни до Рішення від 27.11.03р. № 166, а саме: змінено адресу спірного будинку по вул. Фрунзе, 64, літера Ц.

21.04.05р. Київська міська рада прийняла рішення № 282/2857 «Про внесення змін до рішення Київради від 29.11.01 № 151/1585 та до рішення Київради від 27.12.01 № 208/1642 з питань формування комунальної власності міста Києва». Пунктом 2 Додатку  до вищенаведеного рішення внесено зміни до рішення Київради від 27.12.01 № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва», зокрема, п. 2.9 встановлено у додатку 8 до рішення (таблиця 6, розділ «Будинки, які визнаються непридатними для проживання, але не переведені в нежитловий фонд (мешканці відселені)») позицію 88 викласти в такій редакції: «№ 88, нежилий будинок, загальною площею 1893,4, вул. Фрунзе, 64, літ. Ц».

Таким чином, вищезазначеним рішенням доводиться факт того, що спірна будівля є житловою будівлею, яка внаслідок незадовільного стану є непридатною для проживання, але цим рішенням не була переведена в нежитловий фонд. Крім того, Головне управління житлового господарства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) у відповідь на судовий запит повідомило листом від 26.04.07р. № 046/135/6-140, що жилі будинки №№ 64 літер А та літер Ц на вул. Фрунзе в нежилі не переводилися.

15.03.06р. Позивач уклав із Головним управлінням охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації охоронний договір на щойно виявлений об’єкт культурної спадщини за адресою вул. Фрунзе, 64 літ. Ц № 1296. Відповідно до п. 1 Користувач –Позивач, бере на себе зобов’язання щодо охорони щойно виявленого об’єкта культурної спадщини (за видом –архітектури) наказ управління охорони пам’яток історії, культури та історичного середовища Київської міської державної адміністрації від 30.12.96 № 14) за технічною адресою: вул. Фрунзе, 64 літ. Ц. Термін дії даного Охоронного договору встановлено на період користування (володіння) пам’яткою (п. 2 договору).

Пунктом 11 Охоронного договору на Позивача покладено обов’язок проводити поточний та капітальний ремонт вказаної частини щойно виявленого об’єкта культурної спадщини і роботи по впорядкуванню його території. Виконувати реставраційні, ремонтні та інші роботи в терміни, передбачені у п. 14 даного документи, у разі потреби –в терміни, визначені окремим розпорядженням Управління.

Додатком до Охоронного договору № 1296 від 15.03.06р. «Акт технічного стану щойно виявленого об’єкта культурної спадщини (наказ управління охорони пам’яток історії, культури та історичного середовища Київської міської державної адміністрації від 30.12.96 № 14) за адресою: вул. Фрунзе, 64 літ. Ц, встановлено що спірна будівля зведена на початку 1880-х років як кахляний завод І. Андржейовського у 1896-1897 рр.  Підпунктом «а»п. 3 Акту встановлено, що загальний стан приміщень першого, другого та третього поверхів –незадовільний, частково –аварійний. Приміщення підвалу недоступні для огляду, завалені землею та будівельним сміттям.

Таким чином, наданий суду акт доводить наступні факти: невикористання Позивачем за призначенням спірної будівлі, всупереч п. 2.7 договору Позивач не забезпечив належно зберігання, експлуатацію і санітарне утримання орендованого приміщення, прибудинкових територій та не запобіг його пошкодженню та псуванню; на порушення п.2.10 договору –не проводив необхідний ремонт об’єкту оренди, а також фасаду будівлі згідно з паспортом.

24.07.06р. прокуратура Подільського району м. Києва винесла (вих. № 417) протест на розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 760 від 23.06.03р. № 760  в частині надання в орендне користування будинку за адресою м. Київ, вул. Фрунзе-64-А. Протест обґрунтований тим, що за даними Комунального підприємства «Поділ-житло»спірний будинок знаходиться на балансі ЖЕК 701 та належить до житлового фонду. Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу України, житловий фонд утворюють жилі приміщення. Статтею 6 Кодексу встановлено заборону щодо надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру та визначено призначення жилих будинків та приміщень для постійного проживання громадян. Пунктом 2.2 Статуту Комунального підприємства «Орендар», яке є орендодавцем за вищезгаданим договором оренди, підприємство укладає на підставі рішень виконавчого органу засновника договори оренди нежитлових приміщень, та здійснює контроль за збереженням та використанням нежитлових приміщень. Таким чином, зазначений будинок не може бути предметом зазначеного договору, враховуючи його належність до житлового фонду. Тобто розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 760 від 23.06.03р. в частині надання в орендне користування будинку за адресою м. Київ, вул. Фрунзе-64-А не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Прокуратура просила Голову Подільської районної у м. Києві державної адміністрації розглянути протест та скасувати розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 760 від 23.06.03р. в частині надання в користування будинку за адресою м. Київ, вул. Фрунзе-64-А.

Подільська районна у м. Києві державна адміністрація видала розпорядження від 22.08.06р. № 820 «Про розгляд протесту районної прокуратури щодо скасування розпорядження Подільської районної державної адміністрації від 23.06.03р. № 760», яким прийнято рішення скасувати розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.06.03р. № 760 «Про передачу в орендне користування будинку по вул. Фрунзе, 64-А».

Таким чином, із скасуванням вищезазначеного Розпорядження відпала правова підстава укладення договору № 590 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщення).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

08.09.06р. № 654вих. прокуратура Подільського району м. Києва винесла протест на рішення Подільської районної у м. Києві ради № 166 від 27.11.03р. зі змінами. Протест був обґрунтований тим, що рішення не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Спірна будівля відноситься до житлового фонду. Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу України, житловий фонд утворюють жилі приміщення. Статтею 6 Кодексу встановлено заборону щодо надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру та визначено призначення жилих будинків та приміщень для постійного проживання громадян. Згідно із ст. 8 Кодексу переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежиле, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням відповідних органів (у даному випадку Київською міською державною адміністрацією). Відповідне рішення не приймалося. Незважаючи на невиконання орендарем п. 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, Відповідачем було прийняте рішення про включення спірної будівлі до переліку майна, що підлягає приватизації шляхом викупу орендарем-інвестором. Таким чином, рішення Відповідача від 27.11.03р. № 166 не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню. Прокуратура просила Голову Подільської районної у м. Києві державної адміністрації розглянути протест та скасувати розпорядження Подільської районної у м. Києві ради № 166  від 27.11.03р. зі змінами в частині включення до переліку об’єктів комунальної власності, що підлягає приватизації та викупу орендарем-інвестором спірної будівлі.

Відповідач 14.09.06р. прийняв рішення № 71, яким вирішив внести зміни в рішення Подільської районної в м. Києві ради, а саме вважати такими, що втратили чинність, зокрема, пункт 1 додатку № 2 рішення 12 сесії 24 скликання Подільської районної у м. Києві ради від 27.11.03р. № 166.

14.09.06р. Відповідачем прийняте рішення № 83 «Про розгляд протесту на рішення сесії Подільської районної у м. Києві ради від 27.11.03р. № 166». Відповідач згідно із ст. 21 Закону України «Про прокуратуру»вирішив задовольнити протест прокурора від 08.09.06р. № 654вих. в частині включення до переліку вбудованих приміщень, що підлягають викупу орендарем-інвестором в першому півріччі 2004 року (Додаток 2) нежилої будівлі загальною площею 1893,9 кв. м за адресою вул. Фрунзе, 64 літера Ц, яке підлягає приватизації та викупу ПП «АВК-2000».

Відповідач 01.12.06р. направив Начальнику відділу приватизації комунального майна Подільського району м. Києва копію рішення V сесії Подільської районної у м. Києві ради V скликання  «Про розгляд протесту прокуратури на рішення сесії Подільської районної у м. Києві ради від 27.11.03р. № 166»від 14.09.06р. № 83, що доводить супровідний лист № 1165.

Згідно із ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду м. Києва  від 28.04.06р. у справі № 7/169 вимоги Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради, Комунального підприємства «Оренда»до Приватного підприємства «АВК –2000»про розірвання договору оренди № 590 від 23.09.03р. та звільнення приміщення площею 1893,9 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64-а, задоволено повністю. Розірвано договір оренди приміщення № 590 від 23.06.03р., укладений між Комунальним підприємством «Оренда»та Приватним підприємством «АВК –2000». Виселено Приватне підприємство «АВК –2000»з приміщення площею 1893,9 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64-а.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.06р. рішення Господарського міста Києва від 28.04.2006 р. у справі № 7/169 скасовано. Позов Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради, Комунального підприємства «Оренда»до Приватного підприємства «АВК –2000»розірвання договору оренди № 590 від 23.09.03р. та звільнення приміщення площею 1893,9 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64-а залишено без розгляду.

Постановою Вищого Господарського суду України від 27.09.06р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.06р. скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.06р. у справі № 7/169 залишено в силі.

Ухвалою Верховного суду України від 02.11.06р. відмовлено Приватному підприємству «АВК –2000»у порушені касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 27.09.06р. у справі № 7/169.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.07р. по справі № 7/169 за позовом Заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради, Комунального підприємства «Оренда»до Приватного підприємства «АВК-2000»про розірвання договору оренди № 590 від 23.09.03р. та звільнення приміщення площею 1893,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64-а, заяву Приватного підприємства «АВК-2000»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва № 7/169 від 28.04.06р. залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва № 7/169 від 28.04.06р. без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.07р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.07р. по справі № 7/169 залишено без змін.

Таким чином, з моменту набуття рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.06р. у справі № 7/169 законної сили відпала правова підстава для здійснення Позивачем права на приватизацію спірного приміщення, що знаходиться на адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 64-а, літера Ц, оскільки таке право у Позивача виникло у зв’язку із укладенням договору оренди зазначеного приміщення із Комунальним підприємством «Оренда»№ 590 від 23.06.03р.

01.03.07р. Відповідач прийняв рішення № 134 «Про перелік об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, що підлягають приватизації та надання дозволу», пунктом 1 якого затверджено перелік нежилих приміщень та будинків, що підлягають приватизації шляхом викупу орендарем (додаток № 1). У додатку № 1 до вищезазначеного Рішення за № 53 зазначено нежилий будинок за адресою: вул. Фрунзе, 64, літера Ц, орендар –Приватне підприємство «Ачи-кале», спосіб приватизації –викуп орендарем.

Правовідносини щодо оренди комунального майна регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Статтею 25 Закону передбачено право приватизації об’єкту оренди. При цьому приватизація об'єкта оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Законом України «Про Державну програму приватизації»затверджено Державну програму приватизації на 2000-2002 року. При цьому, у п. 1 Закону встановлено, що зазначена програма приватизації діє до затвердження чергової.

Виходячи з пункту 5 Програми, спірна будівля відноситься до група А.

Розділом ІХ Програми визнаються способи та порядок приватизації. Приватизація об’єктів групи А регулюється п.п. 48 –56 Програми. Пунктом 48 встановлено, що продаж об'єктів групи А здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та цієї Програми.

Особливості приватизації орендованого майна визначені п. 51 Програми, а саме: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення). Таке ж право одержує орендар у разі прийняття рішення про приватизацію відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна»відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 2 Закону одним із принципів приватизації є приватизація конкурентним способом.

Статтею 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»встановлено, що місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом; викупу.

Частиною 2 ст. 8 Закону встановлено, що строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Надані Сторонами докази засвідчують, що спірна будівля знаходиться у аварійному стані, з моменту укладення договору оренди спірної будівлі Позивачем не було здійснено жодних заходів із поліпшення орендованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не було надано доказів того, що підставою прийняття Подільською районною у м. Києві радою рішення від 14.09.06р. № 71 був протест прокурора Подільського району м. Києва від 08.09.06р. № 654вих. Судом встановлено, що спірне рішення Відповідача обґрунтоване не вищезазначеним протестом прокуратури Подільського району м. Києва, а Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»та ст.ст. 2, 7 та п. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Крім того, рішення Відповідача № 71 від 14.09.06р. стосувалося не тільки Позивача, а й третіх осіб, вносилися зміни й до інших рішень, які не встановлюють, не змінюють та не припиняють прав та обов’язків Позивача. Судом встановлено, що протест прокуратури Подільського району м. Києва від 14.09.06р. вимагав скасування конкретного рішення Відповідача – рішення від 27.11.03р № 166 в частині, яка безпосередньо стосується виключно Позивача.

З огляду на зазначене, судом не приймається до уваги твердження Позивача про те, що рішенням V сесії Подільської районної у м. Києві ради V скликання № 71 від 14.09.06р. задоволено протест прокурора в частині включення спірної будівлі.

Не приймаються судом обґрунтування протиправності та вимоги про скасування рішення Відповідача № 71 ст.ст. 26 та 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з огляду на наступне. Статтею 26 визначено виключну компетенцію селищних, сільських та міських рад. Проаналізувавши зазначену норму, суд дійшов до висновку, що дане положення містить перелік питань, які має повноваження розглядати ради, який не є вичерпним, а отже відповідна рада може включати питання про внесення змін до рішень цієї Ради. Нормою встановлюється лише одне обмеження, наведені у ст. 26 Закону повноваження не можуть бути передані іншому органу. Статтею 41 Закону також не встановлено обмежень, на які посилається Позивач, щодо перегляду рішень з будь-яких підстав.

Не відповідають фактичним обставинам справи й посилання Позивача на ч.10 ст. 59 Закону в частині рішення № 71 Відповідача, оскільки рішенням № 71 не переглядалося рішення Відповідача № 166 від 27.11.03р. щодо його законності, тобто не визнавалося таким, що не відповідає Конституції чи законом України, а було внесено зміни у рішення  шляхом визнання п. 1 додатку № 2 рішення Відповідача № 166 від 27.11.06р. таким, що витратив чинність. Однією з правових підстав, якою керувався Відповідач було положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», відповідно до якої строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації. Судом встановлено, що відповідний строк проведення підготовки спірного приміщення до приватизації пропущено, а отже у Відповідача були правові підстави визнати рішення №166 від 27.11.03р. таким, що втратило чинність.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що при прийнятті Відповідачем рішення від 14.09.06р. № 71 не було допущено порушення чинного законодавства України, тобто Відповідач діяв в межах своєї компетенції та наданих повноважень.

Позивач не довів факт порушення його прав внаслідок прийняття Відповідачем рішення від 14.09.06р. № 71.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень –Подільської районної у м. Києві ради (V сесії V скликання) № 71 від 14.09.06р. та скасування його не підлягають задоволенню.

Разом з тим рішення Відповідача № 83 від 14.09.06р. було прийняте на виконання протесту прокуратури Подільського району м. Києва від 08.09.06 № 654вих.

Статтею 21 Закону України «Про прокуратуру»передбачено, що протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Таким чином, положення ст. 21 Закону визначають не тільки право прокуратури приносити протест, але й про питання, які прокурор може ставити у відповідному протесті, а саме: шляхом скасування акту; приведення його у відповідність із законом; припинення незаконної дії; поновлення порушеного права. Прокуратура як орган, на який покладено Конституцією України здійснення нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами (ст. 121 Конституції України), зобов’язана визначати способи задоволення протесту таким чином, який відповідає наданим чинним законодавством України повноваженням відповідного органу.

Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За таких обставин, протестом прокуратури Подільського району м. Києва було поставлене питання перед Відповідачем про скасування рішення Відповідача № 166 від 27.11.03р. з підстав невідповідності чинному законодавству України, тобто прокуратура Подільського району м. Києва просила Відповідача задовольнити протест у спосіб, у який Відповідач не має повноважень вчинювати дій.

Враховуючи вищенаведене, задоволення Відповідачем протесту прокуратури Подільського району м. Києва від 08.09.06р. № 654вих було порушенням ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому рішення Подільської районної у м. Києві ради від 14.09.06р. № 83 прийнято з перевищенням меж повноважень, встановлених чинним законодавством України.

Проте, суд не приймає до уваги твердження Позивача про те, що спірні рішення були прийняті з порушенням Регламенту Відповідача, виходячи з наступного. Статтею 21 Закону України «Про прокуратуру»встановлено 10-денний термін розгляду протесту прокурора. 01.06.06р. Відповідач прийняв рішення № 5 «Про регламент Подільської районної у м. Києві ради», яким затвердив регламент Подільської районної у м. Києві ради. Пунктом 2.1.10. Регламенту Відповідача встановлено, що пропозиції щодо порядку сесії вноситься суб’єктами подання не пізніше ніж за два тижні до сесії. З порушенням цього терміну допускається включення питань до порядку денного, щодо яких законодавством встановлено скорочений термін». Отже, Відповідач мав можливість своєчасно включити до порядку денного сесії ради та розглянути у встановлений чинним законодавством України строк протест від 08.09.06р. № 654вих на сесії.

Разом з тим, внаслідок прийняття Відповідачем рішення № 83 від 14.09.06р. припинено права та обов’язки Позивача, встановлені рішенням Відповідача № 166 від 27.11.03р., у спосіб не передбачений чинним законодавством України, а тому суд вважає обґрунтованим твердження Позивача про те, що рішення Подільської районної у м.Києві ради від 14.09.06р. № 83 є протиправним.

Статтею 2 КАСУ на адміністративні суди покладено обов’язок у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень перевіряти, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині визнання рішення суб’єкта владних повноважень - Подільської районної у м. Києві ради (V сесії V скликання) від 14.09.06р. № 83 протиправним та скасувати його обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення V сесії V скликання від 14.09.06р. № 83 Подільської районної у м. Києві ради (04070, м. Київ, Контрактова пл., буд. 2, ).

3. Скасувати рішення V сесії V скликання від 14.09.06р. № 83 Подільської районної у м. Києві ради (04070, м. Київ, Контрактова пл., буд. 2, ).

4. В іншій частині позову відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.В. Сулім