ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.10.07р.

Справа № А10/338-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія України" , м. Дніпропетровськ

до  Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

Третя  особа  на стороні Відповідача , без самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради

про скасування  рішення

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Гриченко К.Ю.(дов.№ б/н від 14.08.07р.)-представник                      Токовенко О.В.(дов.№ б/н від 04.10.07р.)-представник

Від відповідача:  Рівна В.В. (дов.№ 4/3-18/594 від 15.03.07 р.) - представник

Від третьої особи: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  звернувся  до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача про скасування рішення № 281 від 26.07.2007 року про  застосування штрафних санкцій в розмірі 32628,60 грн. та стягнення у доход держави 16314,30 грн.  та Припис № 4/3-16/1868 від 27.07.2007 року Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області скасувати повністю.

Позивач уточнив свої позовні вимоги і просив суд : визнати протиправними рішення № 281 від 26.07.2007 року про  застосування фінансових санкцій в розмірі 32628,60 грн. та стягнення у доход держави 16314,30 грн.  та Припис № 4/3-16/1868 від 27.07.2007 року Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області і скасувати повністю.

Підстави з якими Позивач пов”язує свої позовні вимоги : перевіряючим Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області безпідставно визначено що ТОВ “Екологія Україна” являється монополістом на регіональному ринку. Державна інспекція з контролю за цінами у Дніпропетровській області не входить до структури органів Антимонопольного комітету України і як наслідок не має відповідних повноважень.

Так, Позивач вказує на те, що рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 1499 від 03.04.06 р. про встановлення тарифів на вивезення твердих побутових відходів є обов’язковим для виконання для підприємств комунальної власності і має рекомендаційних (погоджувальний) характер для підприємств не комунальної форми власності, в тому числі для ТОВ “Екологія Україна”. Норми встановлені Рішенням виконкому № 1499 від  03.04.2006 р. регулюють тільки частину правовідносин підприємства з Замовниками. Тобто, зазначене Рішення № 1499 встановлює ціну на вивезення ТПВ для житлових будинків територіальної громади міста Дніпропетровська, а граничний рівень тарифу на комплексну послугу з вивезення, видалення, захоронення або утилізації ТПВ встановлено Рішенням № 48/29. Таким чином, надаючи Замовникам послуги з вивезення, захоронення або утилізації (спалювання) ТПВ за ціною 18,00 грн. з ПДВ за 1 м3 Позивач не порушує рішень місцевого самоврядування і діє відповідно до Рішення виконкому №1499 від 03.04.2006 р. та в межах Рішення № 48/29 від 20.07.05 року. Законодавством чітко не визначено віднесення цін/тарифів на операції поводження з відходами до фіксованих чи регульованих.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи у відзиві на позов на їх безпідставність, оскільки рішенням виконавчого комітету Дніпропетровською міською радою було прийняте рішення від 03.04.2006 р. № 1499, яким були встановлені тарифи на вивезення твердих побутових відходів для житлових будинків територіальної громади м. Дніпропетровська. На запит Державної інспекції з контролю за цінами, Дніпропетровська міська рада дала роз”яснення щодо застосування вказаного рішення.

Представник Третьої особи в судове засідання не з"явився, витребуваних судом документів не надав.

В судовому засіданні 18.10.2007 р. було оголошено вступну та резолютивну частини судової постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,   господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ст. 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги затверджуються центральними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, або визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Відповідно з п. 1 до Правил надання послуг із збирання та вивезення твердих і рідких побутових відходів “Послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів, що входять у склад квартирної плати, надаються згідно з договором, який розробляється виконавцем відповідно до примірного договору і укладається за згодою сторін.” П. 16 Правил визначено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно за нормами накопичення ПВ та тарифами, установленими обласними державними адміністраціями відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.07.2006 р. № 313-р-06 з переліку повноважень облдержадміністрації виключені повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з прибирання, вивезення та знешкодження твердих побутових відходів (відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2002 р. № 273).

Відповідно до п. 2 ст. 28 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів міських рад належить погодження в установленому порядку з підприємствами, які не належать до комунальної власності питань встановлення в порядку і в межах, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг.

Рішенням № 48/29 від 20.07.05 року Дніпропетровської міської ради IV скликання затверджені граничні рівні тарифів на послуги з вивезення, видалення, захоронення та утилізації (спалювання) твердих побутових відходів з 01.08.2005 р. для підприємств різної форми власності та з 01.01.2006 року для бюджетних організацій (у грн. з ПДВ за 1 м3). Цим рішенням встановлена комплексна ціна вивезення, видалення, захоронення  або утилізації (спалювання) ТПВ в розмірі 23,45 грн., ціна захоронення або видалення ТПВ –7,16 грн., ціна утилізації (спалювання) ТПВ –11,72 грн.

Рішенням виконкому №1499 від 03.04.2006 р. встановлено з 01.04.06 р. тариф на вивезення ТПВ для житлових будинків територіальної громади міста Дніпропетровська у розмірі 16,50 грн. з ПДВ за 1 м3.

Інспекцією було надано запит до Дніпропетровської міської ради, на який було отримано наступні роз’яснення : в тариф на вивезення ТПВ включено повний комплекс робіт з вивезення, утилізації та видалення 1 м3 ТПВ; встановлений з 01.04.2006 р. тариф на вивезення ТПВ у розмірі 16,5 грн. з ПДВ за 1 м3 розповсюджується на всі будинки територіальної громади міста.

На підставі Акту перевірки порядку встановлення і застосування цін, тарифів № б/н від 27.04.2007 р. Державна інспекція з контролю за цінами у Дніпропетровській області  прийняла рішення № 281 від 26.07.2007 року про застосування до ТОВ “Екологія Україна” фінансових санкцій в розмірі 32628,60 гривень та стягнення у доход держави 16314,30 гривень.

Підставою для прийняття рішення стало порушення Відповідачем рішенням виконавчого комітету Дніпропетровською міською радою було прийняте рішення від 03.04.2006 р. № 1499.

Разом із рішенням Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області  № 281 від 26.07.2007 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія України" отримало Припис щодо усунення порушень нормативно-правових актів у сфері ціноутворення івд 27.02.2007 р. № 4/3-16/1868, згідно якого Державна інспекція з контролю за цінами у Дніпропетровській області приписувала Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологія України" привести тарифи на послуги з вивезення побутових відходів у відповідність із рішенням виконавчого комітету Дніпропетровською міською радою було прийняте рішення від 03.04.2006 р. № 1499.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову                  ( роз'яснення Вищого арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»).

Оспорювані Позивачем рішення та припис - це юридична форма рішення Відповідача, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для Позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія України" надає комплексну послугу з вивезення, утилізації та захоронення ТПВ підприємствам різної форми власності.

Норми встановлені Рішенням виконкому № 1499 від 03.04.2006 р. регулюють тільки частину правовідносин підприємства з Замовниками. Тобто, зазначене Рішення № 1499 встановлює ціну на вивезення ТПВ для  житлових будинків територіальної громади міста Дніпропетровська, а граничний рівень тарифу на комплексну послугу з вивезення, видалення, захоронення або утилізації ТПВ встановлено Рішенням № 48/29.

Таким чином, надаючи Замовникам послуги з вивезення, захоронення або утилізації (спалювання) ТПВ за ціною 18,00 грн. з ПДВ за 1 м3 Позивач не порушував рішень місцевого самоврядування і діяв відповідно до рішення виконкому №1499 від 03.04.2006 р. та в межах рішення № 48/29 від 20.07.2005 року.

Щодо надання роз’яснень наданого Дніпропетровською міською радою на запит Державної інспекції з контролю за цінами, то ст. 7 ГК України встановлено, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією, Господарським кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Тобто, роз’яснення органу місцевого самоврядування не підпадає під визначення нормативно-правового акту і не може встановлювати норми права, а носить лише роз’яснювальний характер. В даному випадку Рішення № 1499 від 03.04.2006 р. містить іншу норму права, ніж надана в роз’ясненні, саме з цієї причини силу нормативно-правового акту має рішення.

Компетенція адміністративних судів, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України  поширюється на спори юридичних  осіб  із  суб'єктом  владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

П. 1. ч. 3 ст. 105 КАС України передбачає, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування рішення суб”єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ст. 2 КАС України, у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:  1) на   підставі,  у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України; 2) з  використанням  повноваження  з   метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що оспорювані Позивачем акти були прийняті Відповідачем необґрунтовано,  тобто з без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, суд вважає позовні вимоги Позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зазначеного, керуючись ст. ст.  49, 71, 87, 94, 98, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Позивача –задовільнити.

Визнати протиправними рішення № 281 від 26.07.2007 року про  застосування фінансових санкцій в розмірі 32628,60 грн. та стягнення у доход держави 16314,30 грн.  та Припис № 4/3-16/1868 від 27.07.2007 року Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області і скасувати повністю.

Стягнути з Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області

( м. Дніпропетровськ ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія України" ( м. Дніпропетровськ  ) –3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –22.10.2007 р.