ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 р.

№ 2-30-06

Вищий  господарський
суд  України  у
складі  колегії  суддів:

Добролюбової Т.В. -головуючого,

Гоголь
Т.Г.,

Швеця
В.О.,

за участю представників від:

позивача: не
з'явився

відповідача: не
з'явився третіх осіб: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу

Апеляційного суду АР Крим

у справі

№ 2-30-06

Алуштинського міського суду АР
Крим

за позовом

ОСОБА_2

до
за участю третіх осіб

1) ОСОБА_1;
2) ОСОБА_3 1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5

про

визнання права власності на
частку в статутному фонді товариства та перерозподіл часток

та за зустрічним позовом           1) ОСОБА_1;

2) ОСОБА_3

до
1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_4;
3) ОСОБА_5

про             визнання
права на частку в загальній

пайовій власності

В С Т А Н О В
И В:

У квітні 2004 року ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про визнання права на частку в загальній пайовій власності Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кафе "Чайка" у розмірі 187 032, 50
грн., що складає 89,9 % голосів. Згодом позивач уточнила  свої позовні вимоги, просила визнати право
власності на частку в статутному фонді товариства та перерозподілити частки
учасників товариства.

У судовому засіданні відповідачі
пред'явили зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, в якому просять
визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 право на частку в загальній пайовій власності ТОВ
"Кафе "Чайка" на проведені в будівлі кафе поліпшення на суму 180
000 грн., у розмірі часток кожного в статутному фонді товариства, що в грошовому
еквіваленті складає 45 000 грн. за кожним, а також визнати незаконним протокол
зборів учасників ТОВ "Кафе "Чайка" НОМЕР_1 від 20.03.1999
року.

Рішенням Алуштинського міського
суду АР Крим від 30 червня 2006 року (суддя Піменова Т.Н.) позов ОСОБА_2 задоволений
частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку в статутному фонді ТОВ
"Кафе "Чайка" у розмірі 158 902,5 грн., що складає 88,3 %.
Визнано право власності на частку в статутному фонді ТОВ "Кафе
"Чайка" за учасниками товариства в таких розмірах: ОСОБА_4 - 4 219,5
грн., що складає 2,3 %, ОСОБА_5 - 2 813 грн., що складає 1,6 %, ОСОБА_1 - 7
032,5 грн., що складає 3,9 %, ОСОБА_3 - 7 032,5 грн., що складає 3,9 %.
Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_2 3 288,92 грн. в рівних частках з
кожного.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим
від 02 листопада 2006 року (колегія суддів у складі: Панкова М.В. - головуючий,
Ісаєва Г.А., Белинчук Т.Г.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Алуштинського
міського суду АР Крим від 30.06.2006 року залишено без розгляду.

Ухвала апеляційного суду мотивована
тим, що ОСОБА_1 порушив строк та порядок подання апеляційної скарги, визначених
статтями 294 - 296 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду України від
19 березня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами передано для
розгляду до Вищого господарського суду України.

В касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати
ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 02.11.2006 року та направити справу до
Апеляційного суду АР Крим для розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання Вищого
господарського суду України представники сторін не з`явилися, від позивача
надійшла телеграма про відкладення її розгляду, у зв`язку з пізнім отриманням
ухвали Вищого господарського суду України про призначення касаційної скарги до
розгляду. Неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи у Вищому
господарському суді України, у зв'язку з чим, Вищий господарський суд України
відмовляє у задоволенні клопотання.

Розглянувши матеріали справи і
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм
процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Закону України від 15
грудня 2006 року НОМЕР_183-V "Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" справи у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, розглядаються господарським судом. Касаційні скарги (подання)
на рішення судів у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього
Закону, що подані до набрання чинності цим Законом, по яких провадження не порушено
(не відкрито) Верховним Судом України чи Вищим адміністративним судом України,
передаються для розгляду Вищому господарському суду України.

Як встановлено апеляційним судом,
рішення міського суду проголошено 30 червня 2006 року (т.2, а.с. 58 - 61).
Копію зазначеного рішення скаржник особисто отримав 05.07.2006 року, про що
свідчить його розписка (т.2, а.с. 63).

Відповідно до статті 294 ЦПК
України заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без
розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів
справи,  ОСОБА_1 не подавав заяви на
апеляційне оскарження рішення суду, а звернувся до апеляційного суду одразу з
апеляційною скаргою.

Частина четверта статті 295 ЦПК
України передбачає, що апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви на апеляційне оскарження, тобто протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційним судом встановлено, що
скаржник подав апеляційну скаргу 20 липня 2006 року (т.2, а.с. 69-71), при
цьому, кінцевий термін для оскарження рішення місцевого суду - 10 липня 2006
року. Будь-які клопотання щодо поновлення судом строків для апеляційного
оскарження рішення у матеріалах справи - відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції, які полягають в тому, що заяву на
апеляційне оскарження рішення, вимоги до форми та змісту якої викладені у
статті 295 ЦПК України, ОСОБА_1 не подавав, а апеляційна скарга подана з
порушенням строку, встановленого частиною четвертою статті 295 ЦПК України.

Водночас, відповідно до статті  1117 ГПК України, касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення
і неправильне застосування Апеляційним судом АР Крим норм процесуального права
при винесенні оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з
чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту
відсутні.

На підставі наведеного та керуючись
статтями  1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду АР Крим
від 02 листопада 2006 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 02 листопада 2006 року у справі № 2-30-06
залишити без змін.

Головуючий суддя:                                                                  Добролюбова Т.В.

Судді:
Гоголь Т.Г.

Швець В.О.