АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.08.07
Справа  № 1/1298-2/239

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                  Гнатюк Г.М.

суддів                                                     Кравчук Н.М.

Мирутенко
О.Л.

розглянув апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Західна будівельна інвестиційна Компанія” від 30.03.07р.

на рішення Господарського
суду Львівської області  від 22.03.2007р.

у справі  №1/1298-2/239

за позовом  Суб”єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1., с.АДРЕСА_1

до відповідача-1 Товариства
з обмеженою відповідальністю  „Західна
будівельна інвестиційна Компанія”, м.Львів

до відповідача -2 ТзОВ
„Нафта Трейд”, м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: ДП”Укрконверс”, м.Київ

про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1.
-приватний підприємець,
ОСОБА_2. -представник

від відповідача-1: Стефанюк
А.Б. -представник

від відповідача-2:
не з”явився

третя особа: Аверков
В.О. -представник

Учасникам судового процесу роз'яснено
права і обов'язки,  передбачені ст.ст.
22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від
сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

22.03.2007 року Господарським судом
Львівської області по справі № 1/1298-2/239 було винесено рішення, яким
задоволено позовні вимоги СПД ФО ОСОБА_1. повністю та визнано недійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_1р. укладений між ТзОВ “Західна
будівельна інвестиційна Компанія” та ТзОВ “Нафта-Трейд”.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської області відповідач-1 оскаржив його в
апеляційному порядку. Просить рішення місцевого суду скасувати, а провадження у
справі припинити.

Апелянт зазначає на порушення норм
матеріального та процесуального права, які були допущені судом першої інстанції
під час прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду розгляд справи неодноразово відкладався з підстав
викладених в ухвалах.

Колегією суддів Львівського
апеляційного господарського суду відхилено клопотання Прокуратури Львівської області
про вступ у справу за безпідставністю.

Ухвалою суду від 19.06.2007р. залучено
до участі у справі в якості відповідача-2 - ТзОВ „Нафта Трейд”.

Скаржник в засіданнях суду вимоги
апеляційної скарги підтримує і просить їх задоволити.

Позивач вимоги апелянта заперечує з
мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях до
неї.

Відповідач-2 надав письмові пояснення
на вимогу суду, вимоги апелянта підтримує. Просить справу розглядати без його
участі.

Представник третьої особи в засідання
суду з”явився, вимоги апелянта підтримує та наголошує, що договором
купівлі-продажу жодним чином не порушено право позивача і що його позов
безпідставний.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія  суддів Львівського апеляційного
господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає до  задоволення, враховуючи наступне:

Під час розгляду справи про банкрутство
ДП “Укрконверс”, ухвалою господарського суду м. Києва від 20.12.2005 р.
затверджено мирову угоду. За умовами вказаної мирової угоди ДП “Укрконверс”
передало у власність ТзОВ “Нафта-Трейд” нерухоме майно, в тому числі і
приміщення яке знаходиться в оренді у Позивача (м. АДРЕСА_1 загальною площею
430.5 кв.м.).

Згідно п. 2 ст. 37 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” -
мирова  угода набирає чинності з дня її
затвердження

господарським судом і є обов'язковою
для боржника (банкрута),

кредиторів, вимоги яких забезпечені
заставою, кредиторів другої та

наступних черг.

За таких умов, право власності на
спірне майно перейшло до Відповідача-2 в день затвердження мирової угоди, а
саме 20.12.2005 р. Таким чином, після затвердження мирової угоди, Відповідач-2
був наділений усіма правами та обтяжений усіма обов'язками власника нерухомого
майна.

Позивач по справі в додаткових
запереченнях вказує, що в зв'язку із скасуванням ухвали про затвердження
мирової угоди, остання не породила жодних правових наслідків. Проте, вказане
твердження Позивача суперечить ст. 124 Конституції України, яка в свою чергу
вказує, що рішення суду проголошуються іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України. Таким чином в день винесення ухвали про
затвердження мирової угоди виникли цивільні права та обов'язки в учасників
мирової угоди, які припинили своє існування в день скасування ухвали.

За таких умов сам факт скасування
ухвали Господарського суду м. Києва від 20.12.2005 р. не створює правових
підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1р. та
не встановлює факту продажу майна не його власником. При його укладенні
сторонами не було допущено порушень норм закону. ТзОВ “Нафта-Трейд” на законних
підставах розпорядилось майном, яке було набуте ним на підставі судового
рішення, яке в свою чергу на момент укладення спірного договору було чинним.

Також Позивач вказує, що в силу ст. 122
ГПК України повинен відбутись поворот виконання рішення суду. Проте, сам зміст
зазначеної норми спростовує хибну позицію Позивача. У відповідності до ст. 122
ГПК України поворот виконання можливий лише у випадку зміни чи скасування
виконаних рішень та постанов суду та прийняття нового рішення про повну або
часткову відмову в позові або провадження у справі припинено або позов залишено
без розгляду. У вказаних випадках боржникові повертається все що з нього було
стягнуто. Як вбачається із постанови Верховного Суду України, після скасування
ухвали справу направлено на новий розгляд, крім цього скасованою ухвалою нічого
не стягувалось з боржника, а виключно затверджувалась мирова угода.

Виносячи оскаржуване рішення, суд
прийшов до висновку, що спірний договір купівлі-продажу порушив права Позивача,
оскільки позбавив останнього права на приватизацію майна шляхом викупу,
відповідно до ст.51 Державної програми приватизації затвердженої Законом
України № 1723-ІІІ від 18.05.2000 р.

Відповідно до ст. 51 Державної програми
приватизації затвердженої Законом України № 1723-ІІІ від 18.05.2000 р.
визначено, що у разі прийняття
рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі,
споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо
орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів
поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного
об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової
(відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі,  споруди, приміщення).  Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому
разі здійснюється із застосуванням
експертної  оцінки.  Таке ж право одержує орендар у разі
прийняття рішення про приватизацію відповідно до законодавства України.

Таким чином, на момент прийняття
рішення, суд першої інстанції повен був мати у розпорядженні докази, які б
вказували на право Позивача приватизувати орендований ним об'єкт. Проте в
матеріалах справи відсутнє рішення про приватизацію орендованого державного
майна. За таких умов, на момент розгляду даної справи, у Позивача відсутня
будь-яка юридична заінтересованість, оскільки його право жодним чином не
порушено. Таким чином в зв'язку із невірним застосуванням норми матеріального
права, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення прав Позивача, що
в свою чергу не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами спірного договору являються (Продавець) ТзОВ “Нафта-Трейд” та
(Покупець) ТзОВ “Західна Будівельна Інвестиційна Компанія”. Не залучаючи до
розгляду у справі ТзОВ “Нафта-Трейд”, суд послався на довідку з ЄДРПОУ про
припинення державної реєстрації юридичної особи за судовим рішенням. Проте під
час розгляду та прийняття оскаржуваного рішення, а саме 31.01.2007 р. державна
реєстрація ТзОВ “Нафта-Трейд” поновлена, що підтверджується Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 19.01.2007 р. та повідомленням державного
реєстратора від 31.01.2007 р.

Таким чином судом було прийнято рішення
про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що в свою
чергу у відповідності до ст. 104 ГПК України в будь-якому випадку є підставою
для скасування рішення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів
Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд
першої інстанції прийняв рішення не з'ясувавши дійсних обставин по справі та
допустивши при цьому порушення норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати по розгляду апеляційної
скарги віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК
України Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Західна будівельна інвестиційна Компанія” від 30.03.07р. задоволити.

2.          Рішення господарського суду
Львівської області від        22.03.2007
р. по справі №1/1298-2/239 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким відмовити
ПП ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1. укладеного між ТзОВ „Нафта-Трейд” та
ТзОВ „Західна Будівельна Інвестиційна Компанія”.

4.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи №1/1298-2/239
повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя
Г.Гнатюк

Суддя                                                                                          Н.Кравчук

Суддя
О.Мирутенко