ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2007 р.
№ 3/148

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Подоляк О.А., Козир Т.П., Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргу
Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції

на постанову
від 05.04.2007 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі
№ 3/148

за позовом
Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції

до
МКВП “Дніпроводоканал”

про
стягнення 70 682,02 грн.

в с т а н о в и в :

Подана Дніпропетровською гідрогеолого-меліоративною експедицією касаційна скарга № 247/12 від 25.07.2007 р. (зареєстрована ВГСУ за № 12378 від 28.09.2007 р.) на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2007 р. не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, заявником не усунуті всі недоліки, які стали підставою повернення касаційної скарги при попередньому зверненні до суду.

Відповідно до положень ст. 46 та ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно п. 14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, розробленої на виконання Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993 р. і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 р. № 50, при перерахуванні державного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення.

Проте, до касаційної скарги такого платіжного доручення не додано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Недотримання цих вимог, згідно п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, є підставою для повернення касаційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі, рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в ухвалі, рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на те, що в касаційній скарзі Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції не зазначено та не обґрунтовано суті порушення або суті неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права, мотиви оскарження направлені на вирішення питання про достовірність та перевагу доказів, наголошується на невідповідності висновків суду обставинам справи, скарга не дає підстав для перегляду постанови в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу після усунення обставин, які стали підставою повернення касаційної скарги при попередньому зверненні до суду, в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції повернути заявнику.

Судді                                                                                       О. Подоляк

Т. Козир

Н. Мележик