ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.09.07
Справа № 13/386

Господарський суд Луганської
області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С.,
розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства
«Ізюмська пивоварна компанія», м. Ізюм Харківської області

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 6836 грн. 99 коп.

в
присутності представників сторін:

від позивача -  Дубовик О.Л., дов. № 181 від 20.02.2007

від відповідача -ОСОБА_1, пасп.
НОМЕР_1, вид. Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганської області  14.13.2001

в с т а н о в
и в:

Суть спору:  позивачем заявлений позов  про зобов'язання відповідача сплатити
вартість неповернутого обладнання на суму 4220 грн. 28 коп., а також заявлено
вимогу про стягнення  пені за порушення
строків повернення обладнання на суму 2616 грн.    71 коп.

В обґрунтування позовних вимог
позивач послався на факт укладення з відповідачем у справі договору оренди
обладнання, у відповідності з яким
позивач передав відповідачеві в оренду обладнання з розливу та
охолодження пива, а  відповідач був зобов'язаний
своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату. Зобов'язання за
договором відповідачем не виконувалися, у зв'язку з чим позивачем було
заявлено вимогу про повернення обладнання, що було предметом договору. Вказане
обладнання відповідачем у повному обсязі повернуте не було, у зв'язку з
чим позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з
відповідача вартості неповернутого обладнання.

В процесі розгляду справи  позивачем було заявлено вимогу про розірвання
укладеного сторонами договору №НОМЕР_1внаслідок несплати відповідачем орендної
плати більше трьох місяців та невиконання інших умов договору оренди.  Вказані вимоги були прийняті судом до
розгляду, оскільки об'єднані однією підставою та можуть розглядатися в
одному провадженні, не ускладнюючи
вирішення спору по суті.

Доповненням до позовної заяви б/н
від 07.09.2007 позивачем позовні вимоги були уточнені та заявлено вимогу про
вилучення у відповідача майна, що належить позивачу, загальною вартістю 4220
грн. 28 коп., а саме:

кліщі комбі  ММ б/ш у кількості 2 шт вартістю 326 грн. 82
коп.;

кліщі флеш ММ б/ш у кількості 6 шт
вартістю 990 грн. 00 коп.;

наконечник прямий (штуцер) з
прокладкою у кількості 15 шт вартістю 104 грн. 95 коп.;

редуктор на СО2 подвійний у
кількості 6 шт вартістю  1617 грн. 80
коп.;

хомут багаторазовий у кількості 61
шт вартістю 143 грн. 03 коп.;

шланг для пива у кількості 84м
вартістю 334 грн. 30 коп., усього на суму               3516 грн. 90 коп. (з ПДВ 4220
грн. 28 коп.).  Інші позовні вимоги
позивачем були залишені без змін.

Письмовим відзивом на позовну
заяву  б/н від 10.09.2007 відповідач
проти позовних вимог заперечив, посилаючись на факт остаточного повернення
позивачеві обладнання за договором № НОМЕР_1. Крім того. за доводами
відповідача  позивач пропустив строк
позовної давності для звернення до суду (три роки), передбачений ст. 71 ЦК
УРСР, який діяв  на момент виникнення спірних
правовідносин та на момент їх закінчення. Також відповідач  послався на відсутність у нього документів у
підтвердження повернення позивачеві обладнання, оскільки на момент судового
розгляду даної справи з моменту повернення обладнання сплинув доволі тривалий
час та вказані документи не збереглися.

Дослідивши матеріали справи, її
фактичні обставини, надані сторонами доказі у їх сукупності, вислухавши
представників сторін, суд встановив таке.

01.07.2003 сторонами у справі був
укладений договір № НОМЕР_1 оренди обладнання (далі за текстом -договір),
у  відповідності з умовами пункту
Орендодавець (позивач у справі) передав, а Орендатор ( відповідач у справі)
отримав в оренду обладнання з розливу та охолодження пива з бочок КЕГ у
відповідності з актом приймання -передачі. Вартість орендованого обладнання
зазначена у Додатках до договору, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 3.6 договору сторони
встановили, що за першою вимогою Орендодавця Орендатор зобов'язується
повернути передане обладнання у справному стані.

Вартість оренди за один місяць у
відповідності з умовами пункту 3.7 договору складала 1грн. 20 коп. та повинна
була вноситися на розрахунковий рахунок Орендодавця або до його каси. Орендна
плата вноситься  раз на квартал не
пізніше 5-го числа першого місяця кварталу незалежно від результатів
господарської діяльності Орендатора. Згідно з пунктом 3.10 договору підставою
для оплати є договір, рахунки на оплату не виставляються.

Пунктом 4.1 договору сторонами
визначено, що передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акту
приймання -передачі та належним чином оформленої довіреності.

Пунктом 7.4 сторони встановили, що
договір вважається пролонгованим на один рік, якщо жодна зі сторін не заявить у
письмовій формі вимоги про припинення строку його дії не менше ніж за 14 днів.

На виконання умов укладеного
договору позивачем у відповідності з актом приймання -передачі  від 01.07.2003, підписаним повноважним
представником позивача та особисто відповідачем у справі, було передане
обумовлене договором обладнання усього на загальну суму 16469 грн. 66 коп.

За користування обладнанням орендна
плата відповідачем не вносилася, не виконувалися інші умови договору, проте
частково, а саме на суму 12249 грн. 02 коп., було повернуте обладнання, що було
предметом договору сторін. Документального підтвердження факту повернення
усього обладнання за договором відповідачем на вимогу суду надано не було.

У зв'язку з частковим
поверненням обладнання на адресу відповідача позивачем було надіслано лист
НОМЕР_3 з вимогою  про повернення майна,
а в подальшому (05.01.2007) -претензію про повернення майна та сплату
заборгованості з орендної плати. Вказані вимоги відповідачем  були отримані та залишені без відповіді і
задоволення.

На час розгляду справи доказів
повернення обладнання або сплати орендної плати за договором відповідачем
надано не було.

Згідно з приписами  ст. 782 Цивільного кодексу України
наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить   плату за
користування  річчю протягом трьох
місяців підряд.

Факт сплати орендної плати
відповідачем у  справі суду доведений не
був, тому вимога відмова позивача від договору оренди та повернення
орендованого обладнання є правомірною та відповідає приписам чинного законодавства.

У відповідності з приписами ч.2 ст.
188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або
розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разу неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 55 Конституції України
вставлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності  з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція
судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З урахуванням приписів Основного
закону позивач не може бути позбавлений права захисту порушених інтересів, а
саме права заявити в суді вимогу щодо розірвання договору оренди  без
попереднього направлення на адресу відповідача вимоги про розірвання
вказаного договору.

За таких обставин факт несплати
відповідачем орендної плати за договором доведений в процесі розгляду справи,
відповідачем не спростований, тому вимога про розірвання договору оренди є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 785 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Факт повернення позивачем
обладнання у повному обсязі відповідачем у справі не доведений, тому вимога
позивача про повернення обладнання, що є предметом договору оренди, є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності з пунктом 6.1
договору у строки, обумовлені договором, Орендатор сплачує Орендодавцеві пеню у
розмірі 2-х % від суми неповернутого обладнання за кожний день прострочення.

З урахуванням вказаної умови
договору позивачем до стягнення з відповідача заявлено пеню  у сумі 2616 грн. 71 коп. З урахуванням
приписів ч. 6 ст.  231 Господарського
кодексу України, а також періоду, за який позивачем нараховано пеню (31 день, а
не шість місяців, право на що встановлено ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України)
суд вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню у розмірі, заявленому до
стягнення позивачем.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 188
Господарського кодексу України якщо за судовим рішенням договір змінено або
розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності
даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням
суду. У відповідної з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений договором. Частиною 2 вказаної норми
встановлено, що якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається
укладеним на невизначений строк.

У відповідності із ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не
допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно
до умов договору.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному  розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного вище
позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її
обставинами, а тому підлягають задоволенню у
повному обсязі з віднесенням на відповідача судових витрат у справі згідно
зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими м матеріалами справи та її фактичними
обставинами та підлягають задоволенню у повному обсязі з віднесенням на
відповідача судових витрат у справі на підставі приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції
України,  ст.ст. 525, 526, 782 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33,
43, 49, 78, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди обладнання  № НОМЕР_1, укладений 01.07.2003 між приватним
підприємцем ОСОБА_1та Закритим акціонерним товариством «Ізюмська пивоварна
компанія».

Датою розірвання договору вважати
день набрання чинності даним рішенням.

3. Зобов'язати приватного
підприємця ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, ід. код НОМЕР_2, повернути Закритому акціонерному товариству
«Ізюмська пивоварна компанія», вул. Калініна, 12, м. Ізюм Харківської області,
код 00383047,  обладнання,  неповернуте за договором оренди обладнання №
НОМЕР_1:

кліщі комбі  ММ б/ш у кількості 2 шт вартістю 326 грн. 82
коп.;

кліщі флеш ММ б/ш у кількості 6 шт
вартістю 990 грн. 00 коп.;

наконечник прямий (штуцер) з
прокладкою у кількості 15 шт вартістю 104 грн. 95 коп.;

редуктор на СО2 подвійний у
кількості 6 шт вартістю  1617 грн. 80
коп.;

хомут багаторазовий у кількості 61
шт вартістю 143 грн. 03 коп.;

шланг для пива у кількості 84м
вартістю 334 грн. 30 коп., усього на суму               3516 грн. 90 коп. (з ПДВ 4220
грн. 28 коп.), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути  з
приватного підприємця ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ід. код НОМЕР_2, на користь Закритого
акціонерного товариства «Ізюмська пивоварна компанія», вул. Калініна, 12, м.
Ізюм Харківської області, код 00383047,
2616 грн. 71 коп. пені, 187 грн. 00 коп. державного мита,         118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення -
26.09.2007.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко