ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 листопада 2007 р.
Справа  № 14/235

За  адміністративним позовом
Приватного
підприємця  ОСОБА_1,                  Берегівський район, с. Косонь

до   Берегівської об”єднаної
державної податкової інспекції, м. Берегово

про  скасування  рішень
Берегівської ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
13.07.2007р. №/0, №/0 та від 28.09.2007р. №/0,

Суддя
В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-приватний підприємець; ОСОБА_2.
-представник за дов. від 08.08.2007р.

від відповідача: Она В.В.
- завідувач юридичного сектору за дов. від 20.12.2006р. №3654/10/10-0

У судовому засіданні приймали участь: Шніцер Е.І.
-головний державний податковий ревізор-інспектор ДПА у Закарпатській області,
посв. УЗК №020552 від 08.08.2007р.; ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., адреса місцепроживання АДРЕСА_1) -продавець супермаркету
„VI-GА”, який належить ПП ОСОБА_1 та який розташований за адресою Берегівський
район, с. Косонь,                 вул.
Барабаш, 28

Суть спору: Приватний підприємець  ОСОБА_1,                  Берегівський район, с. Косонь
(далі-позивач)  звернувся до
господарського суду з адміністративним позовом
до Берегівської об”єднаної державної податкової інспекції, м. Берегово
(далі - відповідач) про скасування
рішень  Берегівської ОДПІ  про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 13.07.2007р. №/0
про застосування до ПП ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі
24760грн., №/0 про застосування до ПП ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції
у сумі 160грн. та від 28.09.2007р. №/0 про застосування до ПП
ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн.

Позивач, як у позовній заяві, так і його представник у судовому
засіданні по розгляду даної справи  в
обґрунтування позовних вимог, зокрема посилаються на те, що працівниками
податкового органу перевірка проводилася з порушенням вимог Закону України „Про
державну податкову службу”, що полягало в тому, що перевіряючими не було надано
під розписку направлення на перевірку та наказ про проведення перевірки. Також
даними перевіряючими не було надано  ПП
ОСОБА_1можливості зазначити в акті перевірки його заперечення, а акт перевірки
було надіслано поштою та перевіряючі відмовились вносити  запис про перевірку до журналу перевірок.
Вищезазначені дії перевіряючих є порушенням
вимог Закону України „Про державну податкову службу”.

У спростування встановлених перевіркою правопорушень ПП ОСОБА_1.,
позивач - ПП ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні по розгляду даної
справи , зокрема  посилаються на те, що:

-  перевіряючими, як
покупцями,  було надано продавцю  ОСОБА_3кошти за отриманий товар на суму
182грн. в номіналі 200грн. та оскільки із наявних у касі коштів у сумі 26грн.
не можливо було видати здачу так як між ними не було купюр відповідного
номіналу, то працівником супермаркету
ОСОБА_3, який є чоловіком продавця
ОСОБА_3., було принесено на прохання останньої  зі складу її сумку, в якій знаходились кошти
у сумі 980грн., які їй було передано ПП ОСОБА_1для здійснення розрахунків за
товари, які підлягали придбанню в цей же день та з яких даний продавець мала
на  меті видати здачу у сумі 18грн. з
вищевказаної купюри номіналом 200грн. Після того, як продавець ОСОБА_3вийняла
зі своєї  сумки гаманець, його було
відібрано від останньої перевіряючим.
Про вказану дію перевіряючих стало відомо ПП ОСОБА_1з телефонної розмови
з працівником супермаркету  ОСОБА_3 та
через певний проміжок часу ПП ОСОБА_1був безпосередньо присутнім в об”єкті, що
перевірявся (супермаркеті „VI-GА”). На думку позивача,  вищезазначені дії перевіряючого зумовили
непроведенню продавцем   ОСОБА_3  суми 182грн. через РРО та з тієї підстави, що
перевіряючим було повернуто даний товар на суму 182грн., а продавцем
ОСОБА_3відповідно було повернуто купюру номіналом 200грн.;

-  також є безпідставним та
необгрунтованим  зазначення перевіряючими
в акті перевірки  встановленого
правопорушення  щодо невідповідності суми
4570грн.  готівкових коштів на місці
проведення розрахунків, сумі коштів зазначеній в денному звіті РРО, зокрема з
тих підстав, що вищезазначена сума не існувала, оскільки всередньому денна  виручка в даному об”єкті торгівлі  становить суму 40грн. та відповідно не
здійснювалась в даному супермаркеті щоденна реалізація товару на суму, яка б
могла становити суму 4570грн., зазначену в акті перевірки;

- торгові патенти були в наявності у об”єкті перевірки та
знаходились в картонній  папці разом з
іншими документами та яка знаходилась на стіні
та були доступні для огляду, шляхом відкриття даної папки;

-  враховуючи ту обставину,
що ціна  на тютюнові вироби була вищою за
ціну 3,35грн.  раніше придбаної
підприємцем пачки  сигарет „Кемел”,  тому остання була реалізована за ціною
3,55грн.

Продавцем   ОСОБА_3.,
присутньою у даному  судовому засіданні,
наданими суду поясненнями також було підтверджено  факти, які наведено вище та на які посилався
позивач та його представник.

Відповідачем до матеріалів справи письмове заперечення на позов не
подано. Разом з тим,   його представник у
судовому засіданні по розгляду даної справи позовні вимоги заперечує повністю,
зокрема з  посиланням на ті обставини,
що:

- перевірка ПП
ОСОБА_1проводилась на законних підставах, зокрема  на підставі наказу ДПА у Закарпатській
області №190  від 01.06.2007р. „Про
організацію перевірок” та затвердженого плану проведення перевірок суб”єктів
господарської діяльності, що здійснюють діяльність у сфері готівкового обігу на
червень 2007р., в якому також було зазначено про необхідність проведення
перевірки об”акта торгівлі, який належить ПП ОСОБА_1з вищезазначеного питання
та здійснювалась перевіряючими на підставі
направлень на проведення перевірки від 20.06.2007р.  №23/749 та №23/748 та відповідно є
правомірним за її результатами складення акту перевірки від 26.06.2007р.
№019400;

- фіскальним чеком
№2304  від 20.06.2007р.  підтверджується факт здійснення у об”єкті
перевірки реалізації пачки  сигарет
„Кемел” за ціною 3,55грн., тобто за ціною вищою від максимально роздрібної
ціни, зазначеної виробником на даній пачці (3,35грн.), а   отже є правомірним застосування до позивача
фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 1000грн. на підставі абзацу 12 ч.
2 ст.17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового,  коньячного і плодового,
алкогольних напоїв   та тютюнових
виробів” за спірними рішеннями;

- перевіркою
правомірно підтверджено факт порушення
ПП ОСОБА_1порядку використання торгових патентів, виданих на даний
об”єкт торгівлі (супермаркет „VI-GА”), оскільки останні були відсутні та не
були представлені перевіряючим у даному об”єкт торгівлі;

-  актом перевірки належним чином зафіксовано
правопорушення, яке полягало у тому,  що
на місці проведення розрахунків: - по одному із РРО була в наявності сума
готівкових коштів  4527грн., тоді як в
денному  звіті даного   РРО
була зазначена сума 26грн.   та
також  по даному РРО не була проведена
сума 182грн. за придбаний товар та відповідно не був виданий фінансовий чек; -
по іншому із РРО була в наявності сума готівкових коштів  73,80грн., тоді як в денному  звіті даного
РРО  була зазначена сума 4,80грн.
Вищезазначене є допущеним ПП ОСОБА_1порушень вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Представник відповідача, що за вищенаведені правопорушення є
правомірним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій  на підставі спірних рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Присутнім у судовому засіданні перевіряючим Шніцер Е.І., яким
проводилася перевірка позивача, у наданому суду
поясненні щодо встановлених у перевіреному об”єкті  правопорушень, зокрема було зазначено те, що
дана перевірка вищезазначеного об”єкта торгівлі, який належить ПП ОСОБА_1.,
була розпочата на підставі пред”явлення продавцеві  для ознайомлення відповідних документів на
таку перевірку, що відповідає вимогам
Закону України „Про державну податкову службу”. Також зазначено ту
обставину, що є порушенням непроведення через відповідний  РРО суми 182грн. за придбаний товар та не
видання  відповідного фінансового
чеку  на вказану суму, незалежно від
того, що відбулася операція повернення такого товару та зворотнє отримання
готівкових коштів, наданих продавцеві для проведення такого розрахунку. Сума
4501грн., як різниця між сумою 26грн., зазначеної  в денному
звіті відповідного    РРО    та фактичною сумою 4527грн., яка зазначена
в акті перевірки, як сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків,    знаходилася під нижньою частиною даного РРО
та є правомірним підтвердження перевіркою вищезазначеного порушення.

У судовому засіданні 16.11.2007 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови відповідно до вимог п.3 ст.160 КАС України.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення

представників сторін та присутніх
у судовому засіданні Шніцер Е.І. та ОСОБА_3., суд встановив що:

Працівниками органу державної податкової служби було проведено
перевірку супермаркету „VI-GА”, що належить ПП ОСОБА_1та розташоване за
адресою  Берегівський район, с. Косонь,
вул. Барабаш, 28, про що було складено акт перевірки від 26.06.2007р. за
№019400 щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обігу суб”єктами підприємницької діяльності (далі -акт
перевірки, а.с.9-10). Згідно вищевказаного акту перевірки було встановлено  ряд порушень, які полягали, зокрема у:

-  непроведенні через
наявний РРО суми 182грн. за реалізований товар та невидачі відповідного
фінансового чеку;

-  невідповідності  суми 4570грн.  готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів зазначених  в
денних  звітах наявних  РРО;

-  здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами -однією пачкою  сигарет „Кемел”  по ціні 3,55грн. - за ціною  вищою від встановленої максимальної
роздрібної ціни  виробником або
імпортером, зазначеній на даній пачці (3,35грн.);

-
відсутність торгових патентів.

За наслідками
розгляду матеріалів  даного акту
перевірки, відповідачем -Берегівською ОДПІ було прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій:

-          від 13.07.2007р.
№/0  за порушення ПП ОСОБА_1п.1
та п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, яким до
останнього  застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 23760грн. на підставі п.1 ст.17 та ст.22 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” та за порушення ПП ОСОБА_1ст.11  Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами" -
застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1000грн. на підставі абз.
12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами"  (а.с.6);

-          від
13.07.2007р.  №/0 за порушення
ПП ОСОБА_1 ч.1 ст.7  Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, до останнього  застосовано штрафну (фінансову) санкцію у
сумі 160грн. на підставі ст.8 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”(а.с.7).

Не погоджуючись з
висновком податкового органу, ПП ОСОБА_1вищезазначені рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій було оскаржено
в апеляційному порядку до ДПА у Закарпатської області, якою прийнятим
рішенням від 27.08.2007р.  про результати
розгляду скарги,  залишено без розгляду
скаргу СПД в частині оскарження рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій  від 13.07.2007р.  №/0, а строк розгляду скарги в
частині оскарження рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій  від 13.07.2007р. №/0  було продовжено (а.с.15-18). Прийнятим ДПА у
Закарпатської області рішенням від 18.09.2007р.
про результати розгляду скарги, було частково скасовано рішення  Берегівської ОДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій  від 13.07.2007р.
№/0  в частині застосування до
ПП ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн. на підставі на підставі
абз.12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами" та зобов”язано Берегівську  ОДПІ прийняти рішення про застосування до ПП
ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн. за встановленою формою
(а.с.19-24).

На виконання
вищезазначеного рішення ДПА у Закарпатської області від 18.09.2007р.
Берегівською ОДПІ було прийнято нове рішення від 28.09.2007р. №/0 за
встановленою формою за порушення ПП ОСОБА_1ст.11  Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами", яким до останнього було  застосовано штрафну (фінансову) санкцію у
сумі 1000грн. на підставі абз.12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами" (а.с.8), яке також є предметом
судового оскарження по даній справі.

Враховуючи ту
обставину, що вказана перевірка позивача здійснювалась податковим органом у
відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі наявних у
матеріалах справи -  наказу ДПА у Закарпатській
області №190  від 01.06.2007р. „Про
організацію перевірок” та затвердженого плану проведення перевірок суб”єктів
господарської діяльності, що здійснюють діяльність у сфері готівкового обігу на
червень 2007р., направлень на проведення перевірки від 20.06.2007р.  №23/749 та №23/748 (а.с.69-73), а тому
заперечення позивача щодо неправомірності проведення такої перевірки, судом не
приймаються до уваги, з огляду на викладене, та справа розглядається по суті
щодо правомірності або неправомірності застосування до позивача  штрафних
(фінансових) санкцій  за спірними
рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Проаналізувавши подані по адміністративній
справі доказові матеріали щодо спірних питань та аналізуючи доводи та
заперечення сторін, суд дійшов до висновку про часткове  задоволення адміністративного позову,  виходячи з наступного:

1. Статтею  7 Закону  України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” від 23.03.1996р. №98/96-ВР із наступними змінами
(далі - Закон №98/96 - ВР) встановлено порядок використання торгового патенту,
яким передбачено, що торговий патент повинен бути розміщений на фронтальній
вітрині магазину, а у разі її відсутності -біля касового апарату та має бути
відкритим та доступним для огляду.

Статтею 8 цього ж Закону встановлено, що суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють торгівельну діяльність, у разі порушення вимог цього
Закону несуть відповідальність за порушення порядку використання торгового
патенту, передбаченого частиною першою статті 7 цього Закону, у вигляді штрафу
у розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць.

Як було зазначено у судовому засіданні ПП ОСОБА_1 та
продавцем   ОСОБА_3., торгові патенти
були в наявності у об”єкті перевірки та знаходились в картонній папці разом з
іншими документами, яка знаходилась на стіні, а для того, щоб  оглянути
торгові патенти  потрібно було
зняти зі стіни  дану папку та відкрити
її.

За вищенаведених обставин, враховуючи вимоги ст. 7 Закону  України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”, яка передбачає, що торговий патент має бути
відкритим та доступним для огляду,  тобто
бути розміщеним на фронтальній вітрині магазину, а у разі її відсутності -біля
касового апарату, а не знаходитись у папці з іншими документами, про що було
зазначено позивачем та його продавцем, суд вважає правомірним застосування
відповідачем до позивача штрафу у сумі 160грн. за спірним рішенням від
13.07.2007р.  №/0 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі п.1 ст.8 Закону  України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”.

Отже, в даній частині позовних вимог слід відмовити.

2. Відповідно до ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про
акцизний збір” від 26.12.1992р. №18-92 із наступними доповненнями згідно із
Законом №849-IV від 22.05.2003р. (далі -Декрет №18-92) встановлення
максимальних роздрібних цін на підакцизні товари здійснюється виробниками або
імпортерами цих товарів шляхом декларування таких цін.

Відповідно до
абзацу 12 ч.2 ст.17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового,  коньячного і
плодового, алкогольних напоїв                       та тютюнових виробів” до
суб'єктів    підприємницької   діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі  роздрібної торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості
наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових  виробів,
але  не  менше
1000 гривень.

Як вбачається
з  фіскального чеку  від 26.06.2007р. №2304 (а.с.74) та що не
заперечено  позивачем,  в перевіреному об”єкті торгівлі було
реалізовано пачку  сигарет „Кемел” за ціною
3,55грн., тоді як встановлена виробником максимальна роздрібна ціна на дані
сигарети та яка була зазначена на такій пачці становила ціну 3,35грн. Отже,
позивачем в порушення вимог ст.11-1 вищезазначеного Закону, було реалізовано
пачку  сигарет „Кемел” за ціною 3,55грн.,
що перевищує максимальну  роздрібну  ціну
на даний вид тютюнових виробів, встановлену  виробником, а тому є

правомірним застосування до позивача  штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн.
на підставі абз. 12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами"  за
спірним рішенням Берегівської ОДПІ від 28.09.2007р. №/0.

Слід зазначити, що
оскільки прийнятим ДПА у Закарпатської області рішенням від 18.09.2007р.  про результати розгляду скарги, було частково
скасовано рішення  Берегівської ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових) санкцій
від 13.07.2007р. №/0  в
частині застосування до ПП ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн.
на підставі на підставі абз.12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами",  а  з
урахуванням тієї обставини, що Берегівською ОДПІ  відповідно до вимог п.п.1.8 Порядку
застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", затвердженого
Постановою КМУ  від 02.06.2003р. №790
було прийнято тільки нове рішення, за встановленою формою,  стосовно суми 1000грн. застосованої штрафної
(фінансової) санкції на підставі абз. 12 ч.2 ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", без прийняття  відповідно до вимог п.7.2 п.7 Порядку
направлення органами державної
податкової служби України податкових повідомлень  платникам податків та рішень про
застосування  штрафних (фінансових)
санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №253
від 21.06.2001р. (з наступними змінами), нового рішення про застосування
штрафних  (фінансових) санкцій стосовно
застосованих до ПП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 23760грн. на
підставі п.1 ст.17 та ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
з урахуванням того, що предметом судового оскарження в повному обсязі є
рішення  Берегівської ОДПІ від
13.07.2007р. №/0  про
застосування штрафних  (фінансових)
санкцій,   тому рішення  Берегівської ОДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій  від 13.07.2007р.
№/0  підлягає визнанню  судом недійсним в частині застосування до ПП
ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 1000грн.   та відповідно в цій частині підлягає
скасуванню.

3. Пунктом 1
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. №265/95-ВР
(із наступними змінами, далі -Закон №265/95-ВР) передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів
(наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок.

За порушення  вищевказаної норми даного Закону  передбачена відповідальність п.1 ст.17 Закону
№265/95-ВР, яка полягає в тому, що
до  суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у  п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено
невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових
операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування
відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Отже, обов”язковою
умовою, при встановленні даного порушення, повинно бути:

- по-перше, встановлення
факту покупки   товарів (послуг);

- по-друге, факт отримання
продавцем готівкових коштів за реалізований товар (послуги) та їх знаходження
на місці проведення розрахунків.

Як  вбачається з матеріалів справи та з пояснень,
наданих Шніцер Е.І., яким проводилася перевірка позивача, передані
продавцеві  ОСОБА_3  кошти в номіналі 200грн.,   в рахунок оплати, як фізичними особами,  за отриманий ними товар, вартість якого
становила  суму 182грн., були в
послідуючому  після цього, у зв”язку з
поверненням ними продавцеві такого товару, зворотньо  отримані ними від продавця кошти у
зазначеній  сумі 200грн.

Отже, з
урахуванням вищезазначеного та з аналізу
дій продавця та дій перевіряючих, які зазначені в описовій частині даної
постанови, судом не вбачається завершення операції  купівлі-продажу товару на суму 182грн., тобто
встановлення факту покупки  товарів на
вищевказану суму, а відповідно таким не засвідчується обставина наявності у
діях позивача складу правопорушення передбаченого п.1 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, а відповідно і відсутність у позивача
відповідальності  за вищезазначене порушення,
яка передбачена п.1 ст.17 даного Закону.

За вищенаведених
обставин, підлягає частковому скасуванню рішення Берегівської ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових) санкцій
від 13.07.2007р. №/0   в
частині застосування до ПП ОСОБА_1штрафної (фінансової) санкції у сумі 910грн.
на підставі п.1 ст.17  Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

4. Згідно з п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
01.06.2000р. №1776-ІІІ (далі -Закон №1776-ІІІ) суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при  продажу товарів
(наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані      забезпечувати  відповідність
сум  готівкових  коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, а ст.22 цього ж Закону встановлено, що у  разі невідповідності суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків  сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Під місцем проведення розрахунків (касою) у відповідності до
ст.2  Закону №1776-ІІІ розуміється місце,
де  здійснюються розрахунки із покупцем
за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та що зафіксовано актом
перевірки у перевіреному об”єкті, який належав ПП ОСОБА_1., розрахункові
операції при продажі товарів здійснювались із застосуванням  двох реєстраторів розрахункових операцій за
№/3 та за №/3.

В акті перевірки зазначено, що при проведенні даної перевірки РРО
за №/3 на предмет облікування по ньому в повному обсязі готівкових
коштів за реалізовані товари,
перевіряючими  встановлено
порушення позивачем вимог  п.13 ст.3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, яке полягало у   невідповідності   суми
73,80грн. готівкових  коштів  на місці проведення розрахунків,  сумі 4,80грн. коштів, яка зазначена в денному
звіті даного реєстратора розрахункових операцій, в зв”язку з чим сума
невідповідності коштів склала 69грн. Продавцем ОСОБА_3 наданими поясненнями
підтверджено  факт знаходження  на місці проведення розрахунків суми
73,80грн. готівкових  коштів, а
відповідно проведення по РРО
№/3 суми 4,80грн., що підтверджується  денними
звітами даного РРО, що також не заперечено позивачем. За таких обставин,
суд дійшов висновку про правомірність застосування податковим органом до
позивача штрафної (фінансової) санкції у сумі 345грн.  у п'ятикратному розмірі від  суми 69грн., на яку виявлено невідповідність,
на підставі ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” за спірним
рішенням Берегівської ОДПІ від 13.07.2007р. №/0  про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

З огляду на викладене, в даній частині позовних вимог слід
відмовити.

В акті перевірки зазначено, що при проведенні даної перевірки РРО
за №/3 на предмет облікування по ньому в повному обсязі готівкових
коштів за реалізовані товари,
перевіряючими  встановлено
порушення позивачем вимог  п.13 ст.3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, яке полягало у   невідповідності   суми
4527грн. готівкових  коштів  на місці проведення розрахунків,  сумі 26грн. коштів, яка зазначена в денному
звіті даного РРО.

Як вбачається з аналізу долучених до матеріалів справи витягу з
книги обліку розрахункових операцій №/3 за період від 01.06 по
30.06.2007р. (а.с.49-57), обсяг виручки в перевіреному об”єкті торгівлі
по РРО за №/3  не перевищував в
середньому денну суму 44грн.

За вищенаведених обставин та з урахуванням наданих суду пояснень
перевіряючим та продавцем, суд дійшов висновку про не підтвердження суми  4501грн., як такої, що була в наявності на
місці проведення розрахунків по РРО за №/3  та такої, на яку могла б бути здійснена у
день перевірки реалізація товарів або у попередні дні, що передували перевірці
та також з урахуванням  тієї обставини,
що, як було зазначено в описовій частині даної постанови, в сумці продавця, яка
знаходилася  в підсобному приміщенні
об”єкта перевірки, знаходилась сума 980грн., яка була передана останній ПП
ОСОБА_1для здійснення розрахунків за товар, який буде придбаватись в цей же
день та з якої продавцем передбачалось видача здачі суми 18грн. купюрами
відповідного номіналу, при умові, якщо б було здійснено придбання перевіряючим,
як громадянином, товару на суму 182грн., без його зворотнього повернення
останнім продавцеві, а отже, при її (суми 4501грн.) наявності  на місці проведення розрахунків, у даного
продавця не було б необхідності спроби видачі здачі у сумі 18грн. відповідними
купюрами   із суми 980грн.

Отже, вищезазначене спростовує обставину щодо наявності у діях ПП
ОСОБА_1 складу правопорушення щодо невідповідності на місці проведення
розрахунків готівкових коштів у сумі 4501грн., сумі зазначеній в денному звіті
РРО за  №/3.

З огляду на
викладене, у податкового органу були відсутні правові підстави для застосування
до позивача фінансової санкції у сумі 22505грн. відповідно до вимог ст.22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, тобто у п”ятикратному розмірі від
суми 4501грн. за спірним рішенням Берегівської ОДПІ від 13.07.2007р.
№/0 про застосування  штрафних
(фінансових) санкцій, а тому останнє в даній частині застосованих штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 22505грн. також підлягає судом скасуванню.

З огляду
на  викладене, керуючись   ст. ст.
2, 7-12, 51, 70, 86, 111, 121, 122, 159-163, 254, 255 та п.6 Прикінцевих
і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Адміністративний позов задоволити
частково.

2. Скасувати частково рішення Берегівської ОДПІ
від 13.07.2007р. №/0  про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині  застосування до ПП ОСОБА_1штрафної
(фінансової) санкції у сумі 24415грн. (в тому числі  у сумі 910грн. на підставі п.1 ст.17 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових  операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”,  у сумі
22505грн.  на підставі ст. 22 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових  операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” та у сумі 1000грн. на підставі  абз. 12 ч.2 ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами").

3.   В іншій частині  позовних вимог, у задоволенні відмовити.

4.
Постанова  суду набирає законної сили
в  порядку, передбаченому ст.254 КАС
України.

5. Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186
КАС України протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або
шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя
В.І. Карпинець

Постанову
суду виготовлено в повному обсязі  та
підписано 21.11.2007р.