ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.07.07р.

Справа № А26/155-07

за позовом  УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області

до державного підприємства “Навчально-дослідне господарство “Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету, с. Олександрівка, вул. Колгоспна, 1, ()

про стягнення 213 151,07 грн.

Суддя  Камша Н.М.

при секретарі Малишевій І.М.

Представники сторін:

від позивача: Воропай С.В., представник УПФУ в Дніпропетровському районі, дор. № 2700/08-23 від 02.07.07р.

від відповідача:  Довгий Т.І., представник державного підприємства “Навчально-дослідне господарство “Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 16.06.07р. відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Управління ПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до державного підприємства “Навчально-дослідне господарство “Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету про стягнення 213 151,07грн. заборгованості по сплаті штрафних санкцій та страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач  проти позову заперечує, посилаючись на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства; заборгованість, заявлена позивачем до стягнення вже стягується відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, тому просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Навчально-дослідне господарство “Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету  (далі - відповідач) зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Відповідно до положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 09.07.03р. та «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»,  затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.03р. на відповідача покладено обов’язки по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Так, зокрема в п. 5.1 наведеної Інструкції встановлено, що підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання проводять щомісячне нарахування страхових внесків на підставі бухгалтерських документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу). Страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний календарний місяць страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

13.04.07 відповідач надав позивачу Розрахунок  страхових внесків (додаток № 23) за березень 2007 року, у якому вказана загальна сума страхових внесків, яка підлягає сплаті - 21107,65грн., яка на дату звернення із позовом не була сплачена. Позивачем зарахована переплата відповідача на суму 2 745,71грн., сума недоїмки склала 18 361,94грн.

Позивачем було встановлено, що заборгованість по сплаті страхових внесків відповідачем виникла з березня 2006р., а була погашена 30.03.07р., тому на відповідача накладена фінансова санкція на загальну суму 194 789,13 грн. (рішення № 357 від 16.05.07р.), яка складається із штрафу у розмірі 138 881,53грн. та пені у розмірі 55 907,60грн.

Як встановлено господарським судом із доказів, наданих відповідачем, позивач 14.06.07р. направив до відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції вимогу про сплату боргу № Ю-109 від 14.05.07р. на суму 18 361,94грн. та рішення про застосування фінансових санкцій та пені № 357 від 16.05.07р.

Постановами старшого державного виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ від 16.06.07р. відкрито виконавче провадження по стягненню недоїмки, фінансових санкцій та  пені.

09.07.07р. державним виконавцем описано майно відповідача і накладено арешт.

Таким чином господарським судом встановлено, що на виконання вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій та пені органами державної виконавчої служби здійснюються передбачені чинним Законом України "Про виконавче провадження" заходи, направлені на стягнення боргу, що є предметом спору по даній справі.

Згідно п.п. 8.2, 8.8, 9.8, 9.9, 10.7, 10.8 Інструкції, вимога Пенсійного фонду про сплату боргу, рішення про застосування фінансових санкцій та пені є виконавчими документами і виконуються органами державної виконавчої служби.

Господарський суд у разі задоволення позову для стягнення боргу на користь позивача, згідно ст. 258 Кодексу Адміністративного судочинства України видає виконавчий лист, який підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавчий лист, виданий на виконання судового рішення, не має будь-яких переваг над іншими виконавчими документами, які виконуються органами державної виконавчої служби.

Тому, з метою уникнення подвійного стягнення боргу з відповідача, зважаючи на те, що борг, заявлений у позові, вже стягується у порядку, передбаченому чинним законодавством, господарський суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст.186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                                               Н.М.Камша