СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто Севастополь

2 жовтня 2007 року
Справа № 20-4/181

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Маслової З.Д.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

прокурор, Шульга А.М.,

позивача, Зінченко Ю.В., довіреність №  4700/10   від 12 червня 2007 року,

відповідача, Айметдінова О,В., довіреність №  1/01-09-06   від 1 вересня 2006 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Акант" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 19 червня 2007 року у справі № 20-4/181

за позовом  Прокурора Балаклавського району міста Севастополя (вул. 7 Листопада, 3,Севастополь,99042)

в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Балаклавському районі міста Севастополя (вул. 7 Листопада, 3,Севастополь,99042)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Акант" (вул. Драпушко, 16, кв. 3,Севастополь,99043)

про стягнення заборгованості в розмірі 20522,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у інтересах податкового органу звернувся з позовом   про стягнення з відповідача  податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 20.522,71грн. з тих підстав, що ця сума зобов’язання була нарахована відповідачу податковим органом, зобов’язання узгоджено -  у судовому порядку залишено без змін, однак відповідачем у встановлений строк не сплачено.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що рішеннями податкового органу відповідачу визначено податкове зобов’язання, яке було оскаржено у адміністративному та судовому порядках, але залишено без змін, відповідачем це зобов’язання не сплачено.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь бюджету 22.522,71грн. податку на додану вартість.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач повністю не сплатив у встановлений строк податкове зобов'язання, яке є узгодженим.

Відповідач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову. Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального  права.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що податковий орган не згодний з її доводами тому, що податкове зобов’язання узгодження, строк його сплати пройшов.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив зупинити провадження по справі до розгляду у касаційному порядку іншій справи про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, яким було визначено податкове зобов’язання, що зараз стягується. Прокурор та позивач з апеляційною скаргою та клопотанням не погодилися тому, що зобов’язання є узгодженим, рішення суду набрало законну силу.

Апеляційний господарський суд відмовив у клопотанні тому, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження по справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, а по справі №20-3021 судове рішення набрало законну силу.

На  підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний господарський суд розглянув справу і встановив наступне.

11 січня 2005 року Державною податковою інспекцією у Балаклавському районі міста Севастополя на підставі акту перевірки №13523-123 від 8 жовтня 2004 року стосовно відповідача прийнято податкове повідомлення-рішення №003, яким визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 18.565грн. і штрафні санкції 9.282,50грн., усього 27.847,50грн., що підтверджують акт перевірки та корінець податкового повідомлення-рішення (а.с. 13-44 т.1).

Це податкове повідомлення-рішення було оскаржено у адміністративному та судовому порядку.

Рішенням Державної податкової інспекції в Балаклавському районі міста Севастополя №215425-04110 від 28 березня 2005 року - зменшено податок  на 4.818грн. і 2.409грн. –штрафних санкцій. Інші скарги платника, подані у адміністративному порядку, рішення податкових органів залишені без задоволення  (а.с. 85-105 т.1).

28 березня та 10 червня  2005 року Державною податковою інспекцією у Балаклавському районі міста Севастополя на підставі вказаного акту перевірки стосовно відповідача прийняті податкові повідомлення-рішення №1 та №2, якими визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 13.747грн. і штрафні санкції 6.873,50грн., усього 20.620,50грн., що підтверджує корінці податкових повідомлень-рішень (а.с. 46-47 т.1).

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 16 травня 2006 року у справі №20-3021 податкове повідомлення-рішення №1 про визначення податкового зобов’язання у сумі 20.620,50грн. залишено без змін. Судове рішення набрало закону силу 11 липня 2006 року, коли було переглянуто у апеляційному порядку. Це відповідач не оспорює і такі обставини підтверджуються письмовими доказами (а.с. 52-62 т.1).

З першої та другої податкових   вимогах  вбачається, що відповідач станом на 8 серпня і 26 грудня 2000 року мав податковий борг (а.с. 48-51 т.1).

Відповідно до пункту 3.1.1. Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами „ №2181-111 від 21 грудня 2006 року (далі Закон України № 2181-111) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

А тому апеляційний господарський суд вважає правильним стягнення несплаченого боргу на підставі судового рішення.

Посилання позивача на оскарження у касаційному порядку судових рішень ні є перешкодою у задоволенні позову тому, що відповідно до  абзацу  підпункту 5.2.4, підпункту 5.3.2, підпункту 5.4.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" N2181-III від 21 грудня 2000 року у день прийняття судом рішення у справі про відмову у  визнані недійсним рішення податкового органу зобов'язання є узгодженим; платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму податкових зобов’язань протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження; узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає, місцевим господарським судом рішення прийнято без порушень норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями  195, 198, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Акант" залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду міста Севастополя від 19 червня 2007 року у справі № 20-4/181 залишити без змін.

Ухвала набирає силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Г. Градова

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

З.Д. Маслова