ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.03.07                                                                                               Справа №2/243-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Соколов А.А.

за участю представників

позивача: нез’явився

відповідача: Єжова О.В., дов. № 28/15-294 від 15.01.2007 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 09.11.2006 р.

у справі № 2/243-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Компанія «Дніпро», м. Херсон

до відповідача  Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон

про стягнення 17.301,15 грн.

за зустрічним позовом Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон

до Відкритого акціонерного товариства «Компанія «Дніпро», м. Херсон

про визнання недійсним договору

Встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Компанія «Дніпро», м. Херсон, (далі - позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Установи ЮЗ 17/90, м. Херсон, та до Управління державного казначейства в Херсонській області, м. Херсон, про стягнення 17.301,15 грн., які складаються з 16.878,94 грн. основного боргу за договором № 27 від 29.06.1999 р., 337,58 грн. втрат від інфляції, 84,63 грн. – 3% річних.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції вилучив зі складу учасників судового процесу Управління державного казначейства в Херсонській області, м. Херсон, про що зазначив в описовій частині оскаржуваного рішення.

Справу розглянуто місцевим господарським судом про стягнення з Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон, (далі – відповідач) на користь позивача 17.301,15 грн. заборгованості за договором № 27 від 29.06.1999 р.

До прийняття рішення у справі від відповідача надійшов зустрічний позов про визнання договору № 27, укладеного 29.06.1999 р. між позивачем та Установою ЮЗ 17/90, м. Херсон, недійсним. Зустрічна позовна заява прийнята господарським судом Херсонської області для спільного розгляду з первісним позовом.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 09.11.2006 р. у справі № 2/243-06 (суддя Скобєлкін С.В.) первісний позов задовольнив частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 16.878,94 грн. основного боргу, 337,58 грн. втрат від інфляції, 84,63 грн. – 3% річних, 173,01 грн. державного мита,   118,00 грн. витрат на і формаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зустрічну позовну заяву задоволено повністю, договір № 27 від 29.06.1999 р. про спільну діяльність між Установою ЮЗ 17/90 та  ВАТ «Компанія «Дніпро» визнано недійсним.

Рішення суду мотивовано наступним. Договір № 27 від 29.06.1999 р. суд першої інстанції визнав договором купівлі-продажу. На підставі ст. 153 ЦК УРСР суд першої інстанції зазначив, що договір № 27 від 29.06.1999 р. є неукладеним, оскільки в ньому відсутні суттєві умови для даного виду договорів, а отже цей договір не відповідає вимогам закону і є згідно зі ст. 48 ЦК УРСР недійсним. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що сторони не виконали свої зобов’язання на умовах договірних стосунків, які викладені в договорі № 27 від 29.06.1999 р. Але, на підставі ст. ст. 11, 509, 526, 638, 639 ЦК України судом першої інстанції визнано, що між сторонами склався правочин шляхом підписання накладних та довіреностей. Отже, керуючись ст. ст. 161, 162, 165 ЦК УРСР та 526, 530 ЦК України суд першої інстанції визнав первісні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення Херсонської області від 09.11.2006 р. у справі № 2/243-06 частково скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ВАТ «Компанія «Дніпро» відмовити. Свої доводи мотивує наступним.

Накладні, прийняті судом першої інстанції як належний доказ у справі, на дамку відповідача, були виписані з порушенням діючого законодавства. Також відповідач зазначає, що лист № 1-9/78 від 27.04.2006 р., яким позивач звернувся до відповідача, містить вимогу виконати зобов’язання за договором № 27 від 29.06.1999 р., який судом визнаний недійсним, тому цей лист не може бути визнаний вимогою про сплату суми боргу за накладними. Отже відповідач вважає, що у позивача не виникло право на судовий захист.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення місцевого господарського суду від 09.11.2006 р. у справі № 2/243-06  залишити без змін, а апеляційну скаргу Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон, - без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 25.12.2006 р. у цій справі апеляційна скарга Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон, прийнята до розгляду, який призначено в судовому засіданні на 06.02.2007 р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 284 від 05.02.2007 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого - Коробки Н.Д. (доповідача), суддів: Мойсеєнко Т.В., Хуторного В.М.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.03.2007 р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 890 від 21.03.2007 р. справу передано до розгляду колегії суддів у складі: головуючого -    Коробки Н.Д. (доповідача), суддів: Радченко О.П., Шевченко Т.М.

Представник позивача в судове засідання 22.03.2007 р. не з’явився, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За клопотанням представника відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення та за його згодою в судовому засіданні 22.03.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Запорізького апеляційного господарського суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як випливає з матеріалів справи, між позивачем та Установою ЮЗ 17/90, м. Херсон, був підписаний договір № 27 від 29.06.1999 р. про сумісну діяльність (далі – Договір), згідно з умовами якого позивач передає, а Установа ЮЗ 17/90 приймає товарно-матеріальні цінності в рахунок погашення заборгованості по ПДВ на суму 25.043,00 грн. (п. 1.1 Договору).

Позивач зобов’язався відвантажити товарно-матеріальні цінності на суму     25.043,00 грн. (п. 2.1 Договору).

Установа ЮЗ 17/90 зобов’язалася прийняти товарно-матеріальні цінності, розрахуватися з позивачем векселем державного казначейства на суму відпущених товарно-матеріальних цінностей згідно з накладними (п. 2.2 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору за період: червень – вересень 1999 р. він відвантажив Установі ЮЗ 17/90 товарно-матеріальні цінності на загальну суму 16.878,94 грн., що підтверджується відповідними накладними на відпуск матеріалів: № 27 червень 1999 р., № 15 від 19.06.1999 р., № 12 червень 1999 р., № 48 вересень 1999 р.  (копії містяться в матеріалах справи, а. с. 12 - 15) та довіреностями на отримання цінностей   (а.с. 16 - 19).

Листом вих. № 1-9/78 від 27.04.2006 р. (а.с. 21) позивач звернувся до Установи ЮЗ 17/90, м. Херсон, з вимогою в семиденний термін виконати умови Договору. Установа ЮЗ 17/90, м. Херсон, залишила зазначену вимогу без відповіді та задоволення.

Відповідач в своїй зустрічній позовній заяві вважає, що Договір по суті є договором купівлі-продажу, але в ньому відсутні істотні умови, які визначені для даного виду договорів. Отже відповідач зазначає, що Договір не відповідає вимогам закону, а тому повинен бути визнаний недійсним.

Стягнення з відповідача на користь позивача 17.301,15 грн., які складаються з 16.878,94 грн. основного боргу за Договором, 337,58 грн. втрат від інфляції, 84,63 грн. – 3% річних, за первісним позовом та  визнання Договору № 27, укладеного 29.06.1999 р. між позивачем та Установою ЮЗ 17/90, м. Херсон, недійсним, стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Договір, підписаний позивачем та Установою ЮЗ 17/90, за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, тому в даному випадку слід застосовувати  главу 54 Цивільного кодексу України (далі по тексту – ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, а саме Положення про Північну виправну колонію    № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, та Статут підприємства Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, копії яких містяться в матеріалах справи, правонаступником прав та обов’язків Установи ЮЗ 17/90 УМВС України в Херсонській області є саме підприємство Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області. А відповідачем у справі є Північна виправна колонія № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення первісних позовних вимог за рахунок відповідача у справі.

Як передбачено ст. 1 ГПК України, до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

На думку колегії суддів, зустрічний позов задоволенню не підлягає, оскільки оспорюваний Договір ніяким чином не зачіпає права та інтереси Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області (позивача за зустрічним позовом), оскільки підписаний між позивачем та Установою ЮЗ 17/90, правонаступником якої є підприємство Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області. Отже, права Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області (позивача за зустрічним позовом) не порушено.

Враховуючи неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон, задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 09.11.2006 р. у справі           № 2/243-06 скасувати й прийняти нове рішення.

В задоволенні первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Компанія «Дніпро», м. Херсон, на користь Північної виправної колонії № 90 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області, м. Херсон, 86,51 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу із зазначенням необхідних реквізитів доручити господарському суду Херсонської області.