ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.
№ 4/57

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
РВ ФДМУ в АР Крим та м. Севастополі

на постанову
від 07.06.07 Київського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду м. Києва

за позовом
РВ ФДМУ по м. Севастополю

до
3-тя особа
ТОВ “Агрофірма “Золота Балка”
Управління внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України по м. Севастополю

про
зобов’язання укласти додаткову угоду,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Ганношин О.А. (дов. від 28.11.06 № 572),

відповідача: Міщук В.О. (дов. від 30.06.07),

3-тої особи: не з’явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 17.04.07 господарського суду м. Києва в задоволенні позову про зобов’язання укласти додаткову угоду до договору купівлі-продажу оборотних засобів від 28.03.03 № 2 відмовлено.

Постановою від 07.06.07 Київського апеляційного господарського суду вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, РВ ФДМУ в АР Крим та м. Севастополі звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору від 28.03.2003 № 150, укладеного між позивачем та відповідачем, останнім прийнято в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ДП “Агрофірма “Золота балка” та взято на себе зобов’язання вчасно сплачувати орендні платежі, використовувати у відповідності до цільового призначення, забезпечити збереження, здійснювати капітальний та поточний ремонт орендованого майна.

Судами з’ясовано, що свої зобов’язання за вказаним вище договором  відповідачем виконуються добросовісно - вчасно сплачуються орендні платежі,    майно використовується у відповідності до цільового призначення, забезпечено    його збереження, здійснюється капітальний та поточний ремонт орендованого майна.

Судами також встановлено, що одночасно з договором оренди №150, сторонами 28.03.2003 укладено договір купівлі - продажу № 2,  відповідно до умов якого РВ ФДМ України по М.Севастополю взяв на себе зобов'язався передати ТОВ “Агрофірма “Золота Балка” матеріальні оборотні кошти (засоби) у відповідності до акту оцінки, а ТОВ “Агрофірма “Золота Балка” - сплатити вартість цих активів на загальну суму 3640900 грн. Зобов'язання сторін за вказаним договором № 2 від 28.03.2003 виконано повністю.

Судами попередніх інстанцій правомірно враховано положення п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1998 № 629 “Про затвердження методики оцінки вартості об'єктів оренди, порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів”, згідно з яким оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу здійснюється станом на останнє число місяця, на яке проводиться інвентаризація майна та складається передавальний баланс. До 15 числа місяця, що настає після дати інвентаризації комісії з інвентаризації подають протокол інвентаризації, передавальний баланс, затверджені керівником підприємства, та інші дані, необхідні для оцінки майна, до комісії, яка здійснює таку оцінку.

Судами встановлено, що оцінку оборотних активів цілісного майнового комплексу ДП “Агрофірма “Золота Балка” проведено у відповідності до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1998р. № 629.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач посилався на те, що   Управлінням внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України по м. Севастополю повідомлено РВ ФДМ України по місту Севастополю, що в процесі перевірки виявлено порушення діючого законодавства при передачі ЦМК ДП “Агрофірма “Золота Балка” та просив витребувати від третьої особи угоди укладені ДП “Агрофірма “Золота Балка” з:

ТОВ “Сендмаркет-трейд” від 30.01.2003р. № 37/1 на суму 474232 грн.,

ТОВ “Сендмаркет-трейд” від 30.01.2003р. №37/2 на суму 623891 грн.,

ТОВ КФ “Укрвино” від 14.01.2003р. №1 на суму 1912800 грн.,

ПП Костниним від 23.01.2003р. б/н на суму 624135 грн.

На думку позивача, до укладення договору № 150, тобто, до 28.03.2003 оборотні засоби згідно вказаних вище договорів були повернуті державному підприємству “Агрофірма “Золота Балка”, всього на суму 3295371 грн., при цьому до дати укладення угоди оборотні засоби були повернуті підприємству і були додатково включені до складу і вартості цілісного майнового комплексу підприємства.

Ухвалою від 13.03.07 господарського суду м. Києва Управління внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України по м. Севастополю було зобов’язано надати оригінали вказаних вище угод, проте, останнє вимоги ухвали суду не виконало.

Відповідно до п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1998 № 629 “Про затвердження методики оцінки вартості об'єктів оренди, порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів” у разі, коли за період між датою оцінки і датою набрання чинності договором оренди зміняться склад і вартість цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу або буде виявлено майно, не відображене в матеріалах інвентаризації, на вимогу однієї із сторін договору оренди або органу, уповноваженого управляти цим майном, повинна бути здійснена дооцінка об'єкта оренди і внесені відповідні зміни до акта оцінки і відповідних договорів, укладених з орендарем.

При цьому судами обгнрунтовано взято до уваги, що доказів того, що до дати підписання договору оренди та підписання договору купівлі - продажу матеріальних оборотних засобів №2 від 28.03.2003 вартість та кількісний склад цілісного майнового комплексу ДП “Агрофірма “Золота Балка” змінилися, або було виявлено майно, не відображене в матеріалах інвентаризації, позивачем надано не було, як і доказів того, що вартість оборотних матеріальних активів підприємства збільшилася.

З огляду на викладене господарські суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що як кількісний склад майна, так і вартість оборотних матеріальних активів підприємства не збільшилися, отже, підстави для задоволення вимоги щодо зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до договору № 2 від 28.03.2003 відсутні.

Судами також встановлено, що стороною за договором № 2 від 28.03.2003 був позивач в особі повноважного представника, при проведенні оцінки майна цілісного майнового комплексу державного підприємства „Агрофірма „Золота Балка" було створено інвентаризаційну комісію, до складу якої входили представники позивача.

Цивільним кодексом України передбачено випадки зміни (укладення додаткової угоди) договору за рішенням суду. Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено у разі істотного порушення договору другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 статті 652 Цивільного Кодексу України умовами для зміни договору за рішенням суду у виняткових випадках, які повинні наставати одночасно, є: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона; розірвання договору суперечить суспільним інтересам; розірвання договору потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

При цьому судами обгрунтовано взято до уваги, що позивачем не наведено жодної із обставин, передбачених цивільним законодавством України, які могли слугувати підставою для зміни умов договору.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 07.06.2007 Київського апеляційного господарського суду у справі № 4/57 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.