АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2007 р.
Справа № 13/404-06

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:
Веденяпіна О.А.

Іоннікової І.А.

при
секретарі                                                            Щепанській
Т.П. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     Древіцький М.П. - голова
правління (витяг з протоколу загальних зборів

пайовиків
Калинівського сільського  споживчого
товариства від

25.03.2005
року),

від
відповідача: ОСОБА_2. - довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1.,     ОСОБА_3 - довіреність від
29.09.2006р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Калинівка Вінницької області

на
рішення господарського суду Вінницької області

від
"10" жовтня 2006 р.  у справі №
13/404-06 (суддя Тісецький С.С.)

за  позовом Калинівського сільського споживчого
товариства, м. Калинівка Вінницької області

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Калинівка Вінницької області

про
визнання неукладеним  договору та
виселення із займаного приміщення.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського
суду Вінницької області від 10.10.2006 р. у справі №13/404-06 позов
Калинівського ССТ до ПП ОСОБА_1. про визнання неукладеним договору здачі в
оренду основних засобів та виселення із займаного приміщення задоволено
частково. Виселено ПП ОСОБА_1. із приміщення магазину НОМЕР_1, що знаходиться в
с.АДРЕСА_1 Калинівського району, Вінницької області. Стягнуто з ПП ОСОБА_1. на
користь Калинівського ССТ 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн.
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Припинено провадження у
справі в частині визнання неукладеним договору здачі в оренду основних засобів
від 01.01.2003 р. на новий строк у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Вважаючи, що при прийняті рішення судом неправильно застосовано
норми матеріального права, а висновки, викладені в рішенні не відповідають
обставинам справи, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржуваний судовий акт скасувати та прийняти новий - про відмову  в позові Калинівського ССТ.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник, зокрема, зазначає, що суд не
застосував норми ч. 4 ст. 284 ГК України, ст. 764 ЦК України, у зв'язку з чим
зробив помилковий висновок про закінчення строку дії договору оренди від
31.12.2003 р.;

- суд не врахував того, що виправлення в договорі з 2003 року на 2008
рік було  зроблено колишнім головою
Калинівського ССТ - ОСОБА_4., оскільки проводилась перевірка Калинівським
РВУМВС України у Вінницькій області і в порушенні кримінальної справи відносно
ПП ОСОБА_1. було відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали доводи та
вимоги апеляційної скарги.

Позивач у письмовому відзиві за НОМЕР_1р. на апеляційну скаргу
проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає  оскаржуване рішення законним і обгрунтованим,
просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

02.01.2002р. сторони уклали договір здачі в оренду основних
засобів для проведення торгівлі строком до 01.01.2003 року.

01.01.2003р. сторони повторно уклали договір здачі в оренду
основних засобів для проведення торгівлі строком до 31.12.2003 року.

Розмір щомісячної орендної плати сторони визначили в 250грн.

Приймання - передачі приміщення по акту сторони не проводили.

В договорі від 01.01.2003р., (екземпляр відповідача), вказаний
строк дії оренди до 31.12.2003р. але допущено виправлення з 2003р. на 2008р.,
тобто строк оренди подовжено на п'ять років.

В екземплярі договору позивача цей строк не виправлений, хоча
обидва екземпляри мали бути однакові, а виправлення засвідчене печаткою та
підписом. Пунктом 6.2 договору передбачено зміни договору за погодженням
сторін, та встановлено  порядок внесення
цих змін.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що договір оренди
між сторонами закінчився 31.12.2003 року.

Відповідно до ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення господарської діяльності.

Угода щодо  змін умов
зобов'язання  вчиняється в такій самій
формі, що й договір, на підставі якого виникло зобов'язання.

Підставою для припинення договору оренди є наявність двох умов:
закінчення строку дії договору  та вимога
наймодавця про повернення майна.

До 25.08.2005 року орендодавець не вимагав припинення  договору оренди і орендар продовжував
користуватися майном.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, (ч. 4 ст. 284 ГК України), якщо
наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму,
то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач звертався до відповідача 25.08.2005р., 06.02.2006р.,
1.02.2006р.,10.02.2006р., з пропозиціями переукласти договір,   проте відповідач  для укладання договору оренди не з'явився.
Крім того позивач заявив про розірвання договору оренди.

23.09.2004р., 26.11.2004р., 25.10.2004р.,13.10.2004р. позивач
направляв відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди та звільнення
до 20.10.2004р. приміщення першого поверху магазину НОМЕР_1 в с. АДРЕСА_1 (а.
с. 29, 30, 31).

За таких обставин, та враховуючи вимоги ст. 34 ГПК України, якою
передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути   підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказуваннями, колегія
суддів вважає, що дія договору оренди від 01.01.2003р. припинилась на 01.01.2005
року.

Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.
Сплата орендних платежів та продовження користування приміщенням орендарем не є
підставою для продовження договору оренди.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виправлення в  договорі оренди дати, яка встановлювала строк
його дії з 2003 на 2008 рік було зроблено колишнім  головою ССТ
ОСОБА_4, не звільняє відповідача від доказування, що була згода двох
сторін.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 10 жовтня
2006 року у справі №13/404-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного
підприємця  ОСОБА_1, м. Калинівка
Вінницької області - без задоволення.

2. Справу №13/404-06 повернути до господарського суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Щепанська Г.А.

судді:

Веденяпін О.А.

Іоннікова І. А.

Надрук.
4 прим.:

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу,

4
- в наряд.