Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"28" вересня 2007 р.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., судді Горбачова Л.П. , Шутенко І.А.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача вх. №3008Х/2 на рішення господарського суду Харківської області від "30" серпня 2007 р. по справі № 03/443-06

за позовом ВАТ "Мегабанк" , м. Харків

до Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства м. Харків

про звернення стягнення на предмет застави, -

встановила:

Рішенням від 30.08.2007р. господарський суд Харківської області по справі № 03/443-06 ( суддя Мінаєва О.М. ) частково задоволено позов ВАТ "Мегабанк".

Задоволено вимоги позивача за кредитними договорами № 35в/2003 від 10.06.2003р., № 36в/2004 від 22.09.2004р., № 06/2005 від 10.02.2005р. в розмірі 2286671,66 дол. США, що становить 11547691,38 грн. за курсом НБУ та 19076549,33 грн. шляхом передачі рухомого майна, що є предметом застави за договором застави рухомого майна № 07в/2007-з від 03.02.2003р., а саме: - літак АН-140 у власність ВАТ "Мегабанк".

У задоволенні позовних вимог щодо сплати заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 316401,27 грн.  суд відмовив.

Зобов’язано відповідача передати у власність позивача літак АН-140 в рахунок  погашення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 2286671,66 дол. США та 19076549,33 грн., відсотків та сум боргу за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних зі зверненням стягнення на предмет обтяження.

Зобов’язано позивача після погашення забезпечених предметом застави вимог за кредитними договорами, відсотків та сум боргу повернути відповідачу перевищення вартості предмета застави за договором застави рухомого майна над розміром погашення забезпечених обтяженням вимог, відсотків та сум боргу за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних зі зверненням стягнення на предмет обтяження.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 5049,51 дол. США та 25500 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. судових витрат.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Одночасно з апеляційною скаргою відповідач заявив клопотання ( без вихідного номеру та дати ) про відстрочення сплати державного мита за подання даної апеляційної скарги  строком на 3 місяці, у зв’язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства відповідача.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу та клопотання відповідача, перевіривши документи додані до скарги та матеріали справи дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню відповідачу за підстав, передбачених п. 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати державного мита.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому законом порядку і розмірі. Порядок і розмір сплати державного мита передбачений Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

До апеляційної скарги апелянтом не додано доказів сплати державного мита.

Апелянтом до апеляційної скарги додано клопотання ( без   вихідного номера і дати ), в якому він посилається на тимчасові фінансові труднощі, що склалися на підприємстві ( банківські рахунки перебувають під арештом ), що унеможливлює своєчасну сплату державного мита. З посиланням на статті 44 - 49 Господарського процесуального кодексу України апелянт просить відстрочити йому строком на 3 місяці сплату державного мита за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду від 04.09.2007р. у даній справі.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів вважає дане клопотання таким, що  не підлягає задоволенню, так як стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає склад судових витрат, які складаються у тому числі і з державного мита.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України заяви про оскарження рішень господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Стаття 46 Господарського процесуального кодексу України встановлює порядок сплати державного мита.

Частина 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до  заяви  про  збільшення  розміру  позовних вимог додається документ,  що  підтверджує  сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі,  за винятком  випадків  звільнення  від  сплати цього мита, відстрочки або розстрочки його сплати.

Стаття 47 Господарського процесуального кодексу України встановлює порядок  повернення державного мита, стаття 48 Господарського процесуального кодексу України не стосується державного мита, стаття 49 Господарського процесуального кодексу України встановлює розподіл господарських витрат.

Тобто жодна з вказаних відповідачем статей Господарського процесуального кодексу України не надає право господарському суду вирішувати питання про відстрочення сплати державного мита за поданою до суду заявою.

Разом з тим, стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" надає Міністерству фінансів України право вирішувати питання про надання пільг щодо сплати державного мита, яке зараховується до Державного бюджету України. Однак, як свідчать матеріали додані до апеляційної скарги, питання відстрочки сплати державного мита апелянт не вирішив в установленому порядку. Суду законодавцем не надано права розстрочки чи відстрочки сплати державного мита.

З огляду на зазначене, клопотання апелянта про надання розстрочки сплати державного мита за подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Стаття 97 Господарського процесуального кодексу України передбачає повернення апеляційної скарги і у разі, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Факт несплати державного мита в порядку і розмірі, передбачений Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" визнає апелянт та підтверджується матеріалами справи і за таких обставин апеляційна скарга  підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Повернути апеляційну скаргу Харківському державному авіаційному орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору виробничому підприємству.

Після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги, зазначених у пункті 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

У разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з мотивованим клопотанням про його відновлення.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 16 арк., у тому числі поштовий конверт.

Головуючий суддя                                                                    Істоміна О.А.

Судді                                                                    Горбачова Л.П.

Шутенко І.А.