ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 червня 2007 р.                                                             Справа  № 17/116

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю представників:

позивача – Шибаєв А.М., представник за довіреністю;

відповідача –  Керечанин І. М., директор

розглянувши матеріали справи за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю „Янтарний”, м. Іршава   про  стягнення  2213 грн. адміністративно–господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Позивачем заявлені вказані вимоги, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.ст. 19, 20 Закону України  „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі–Закон) не виконав встановлений на 2006 рік норматив створення робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів та не сплатив позивачеві у зв’язку з цим штрафні санкції в розмірі половини середньорічної заробітної плати на підприємстві відповідача за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда, яке становить предмет позовних вимог. Представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмовим відзивом та його представник у засіданні суду заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, в період з вересня по грудень та в лютому місяці звітного року на підприємстві працювало 7 осіб, у зв’язку з чим на підприємство у цей період не покладався обов’язок працевлаштування інвалідів за змістом Закону, а отже не повинно здійснюватися і  нарахування санкцій, що є предметом позову.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За  приписами ст.ст. 19, 20  Закону для підприємств, установ, організацій (далі - підприємства), встановлюється норматив створення робочих місць для  працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19  Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається  розміром середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Для підприємств, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір зазначених санкцій визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Матеріалами справи, зокрема, статистичним звітом відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р. (форми № 10-ПІ)  доведено, що відповідачеві за змістом  Закону встановлено на 2006 рік норматив створення  робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 робочого місця, оскільки середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві відповідача за 2006 рік становила 8 осіб, працевлаштованих інвалідів на підприємстві у звітному році не було.

Разом з тим, відповідачем доведено поданими суду документами  (табель обліку використання робочого часу), що в період з вересня по грудень 2006р. та в лютому місяці 2006р.  штатна чисельність працюючих становила 7  осіб, у зв’язку з чим  на підприємство відповідача не поширювався обов’язок працевлаштування інвалідів за змістом Закону, а відтак не може покладатися відповідальність  за його недотримання.

За наведених обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів  правомірні у частині їх нарахування  на суму 1291 грн. за періоди у звітному році, коли на підприємстві відповідача не були працевлаштовані інваліди і відповідач не надав доказів вжиття  ним заходів для недопущення порушення нормативу. В іншій частині позовних вимог належить відмовити, оскільки  у період з вересня по грудень 2006р.та в лютому місяці 2006р. відсутнє правопорушення, у зв’язку з яким нараховані штрафні санкції.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 19, 20  Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”,   ст.ст. 11, 70, 71, 86, 158-163, п. 6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.  Позов  задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю  „Янтарний” (м.Іршава, вул. Федоров,36, код 30104870 )  на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м. Ужгород,  пл. Ш. Петефі, 14) адміністративно-господарські санкції на суму 1291 грн. (одна тисяча двісті дев’яносто одну грн.).

2. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                             Ушак І.Г.