ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.09.07 р.                                                                               Справа № 24/39

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С., судді Новікової Р.Г., судді Плотніцького Б.Д., при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Краматорський цементний завод «Пушка» м.Краматорськ

про:  стягнення заборгованості в сумі 3 191 303,85грн.

від позивача: Коваленко Л.М. – за довіреністю

від відповідачів:Кублицька В.С. – за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»,  звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Краматорський цементний завод «Пушка», про стягнення основного боргу в сумі 1 922 901,34 грн., пені в сумі 355 154,11грн., суми інфляції 608 867,36 грн., 3% річних в сумі 169 777,95 грн., штрафу в сумі 134 603,09 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №06/03-29 від 21.01.03р, додаткову угоду №1 від 31.01.03р., додаткову угоду №2 від 19.03.03р., додаткову угоду №3 від 15.03.05р., акти приймання-передачі природного газу, розрахунок.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає що заборгованості в сумі 1 922 901,34 грн. перед позивачем у нього не існує, оскільки на день розгляду спору вона була погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, нарахування штрафних санкцій вваж безпідставним.

Розпорядженням  заступника голови господарського суду Донецької області від 27.11.2006 р. (12.09.2007 р) справу призначено до колегіального розгляду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

21.01.2003р. позивач, Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»,  та відповідач, Відкрите акціонерне товариство «Краматорський цементно-шиферний комбінат -Пушка», уклали договір №06/03-29, який за своїм змістом та своєю правовою природою є договором поставки і підпадає під правове регулювання норм статей 245-253 ЦК УРСР, статей 264-271 ГК України та статті 712 ЦК України, застосування яких можливе на підставі п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України – через продовження існування після 01.01.04р. взаємних прав та обов’язків сторін (зокрема обов’язку виконання грошового зобов’язання та права його вимагати згідно пункту 11.1 договору).

Таким чином, в силу статті 245 ЦК УРСР, статті 265 ГК України, статті 712 ЦК України та пункту 1.1 договору позивач зобов’язався продати відповідачу природний газ, а відповідач зобов’язався прийняти означений товар і сплатити за нього певну суму на умовах договору.

Обсяг газу (до 5 394 881м.куб), період його поставки (01.01.2003р. – 31.12.2003р.) та обсяг щомісячної поставки протягом 2003 року сторони обумовили в п.2.1 договору. Не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним, сторони домовились підписувати акт прийняття-передачі газу, причому означений акт сторони нормами пункту 6.1.2 договору визначили як підставу для остаточного розрахунку.

Пунктом 5.1 договору вартість природного газу, що постачається, визначено сторонами на рівні 276,25грн. за 1000м.куб.

31.01.03р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою визначили, що у січні 2003 року позивач додатково передає Відкритому акціонерному товариству «Краматорський цементно-шиферний комбінат -Пушка» газ в обсязі 167 123 м.куб. загальною вартістю 46 167,73грн.

Крім того, додатковою угодою №2 від 19.03.03р. до договору сторони встановили що у період березень-грудень 2003р. обсяг газу, який поставляється, складає до 70 000 000м.куб. за ціною 276грн. 25коп. за 1000м.куб. на суму 19 337 500грн.

Додатковою угодою №3 від 15.03.06р. сторони внесли зміни у преамбулу та розділ 12 договору та визначили, що „Покупцем” по договору №06/03-29 від 21.01.03р. є Відкрите акціонерне товариство „Краматорський цементний завод – Пушка”, відповідач за цією справою.

Здійснення позивачем поставки відповідачу природного газу обсягом 7 312,584м.куб. підтверджується актами прийому-передачі №0038 від 31.01.03р. (6 102,004м.куб) та №3089 від 31.03.03р. (1 210,580м.куб), підписаним з боку представників сторін без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

За змістом вищевказаних актів прийому-передачі природного газу сторони визначили вартість переданого газу у розмірі 2 020 101,34грн. Документи, які б свідчили про незгоду відповідача з належністю виконання позивачем своїх зобов’язань по договору щодо поставки природного газу – суду не надавалися.

Пунктом 6.1.2 договору сторони визначили, що остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за звітним.

За змістом позовної заяви та доданого до неї розрахунку, відповідачем частково, на суму 97 200грн., виконане грошове зобов’язання за договором.

Таким чином, за правилами статті 161 ЦК УРСР та частини 1 статті 530 ЦК України, право грошової вимоги позивача на суми, передбачені у відповідних актах  приймання-передачі природного газу, виникало 11 числа кожного відповідного місяця 2003 року починаючи з 11.02.03р. Право на вимогу виконання грошового зобов’язання на суму 1 922 901,34грн. виникло у позивача 11.04.03р.

Наразі, грошове зобов’язання відповідача перед позивачем, що виникло з поставки природного газу за договором, з урахуванням часткового виконання грошового зобов’язання, на момент  звернення до суду з позовом становило 1 922 901,34грн.

23.11.2006 р. відповідач заявою № 13-2940/ЕГЦУсм повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 922 901,34грн., в порядку ст. 601 ЦК України, ст. 203 ГК України.

Надана позивачем заява за своїм змістом відповідає вимогам ст. 601 ЦК України, ст. 203 ГК України, та свідчить про спрямованість волевиявлення ВАТ «Краматорський цементний завод «Пушка» м.Краматорськ на припинення боргових зобов’язань за договором № 06/03-29 від 21.01.2003 р.

За змістом п. 2 ст. 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог являє собою односторонній правочин та має своїм наслідком припинення зобов’язань.

Припинення зобов’язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог можливе  за наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічними та однорідними.

Зустрічними є такі вимоги, що випливають з двох різних зобов’язаннях, де кредитор в одному зобов’язанні одночасно є боржником  в іншому.

Однорідність вимог випливає з правової природи зобов’язань та характеризується еквівалентністю предмету зобов’язань.

Вимогою відповідача, яка слугувала підставою для припинення зобов’язань за договором № 06/03-29 від 21.01.2003 р., визначено грошову вимогу, яка виникла на підставі договору № 10/6-06/02-1373 від 24.09.2002 р.

Відповідно до встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним,  якщо його  недійсність  прямо  не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів оскарження в судовому порядку, визнання недійсним проведено заліку позивачем суду не представлено.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 922 901,34грн., відповідно до вимог п. 1-1 ст. 80 ГПК України, підлягає припиненню, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Надані позивачем лист № 19/179 від 06.05.2004 р. та угода про порядок погашення взаємної заборгованості, а також лист № 22/1807 від 28.04.2005 р. не можуть розглядатися судом в якості юридичного факту  припинення зобов’язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, оскільки,  ВАТ «Краматорський цементний завод «Пушка» м.Краматорськ, своїми діями фактично засвідчив продовження існування таких зобов’язань.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми на підставі статті 214 ЦК УРСР та статей 536,625 ЦК України.

За розрахунком позивача, арифметично перевіреного судом, сума інфляційного зростання боргу за період з моменту виникнення права вимоги до грудня 2005 року складає 608 867,36грн., а сума трьох процентів річних з лютого 2003р. по 02.02.06р.  – 169 777,95грн. Таким чином, враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з позовом у відповідача перед позивачем рахувалася заборгованість, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 134 603,09грн.  на підставі норм частини 2 статті 231 ГК України, згідно якої за порушення строків виконання зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у вигляді пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Втім, означена вимога не може бути задоволена судом через встановлений п. 5 Перехідних положень Господарського кодексу України принцип ретроактивності закону в частині відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов’язань, що були вчинені до набрання чинності зазначеними положеннями.

Виходячи зі змісту позовної заяви та  положень п. 6.1, 7.2  Договору, ст. 161 ЦК УРСР порушення відповідачем договірних зобов’язань відбулося до набрання чинності Господарським кодексом України, як зазначалося вище, право вимоги виконання грошового зобов’язання на суму 1 922 901,34грн. виникло у позивача 11.04.03р., тобто, у даному випадку, у позивача відсутнє право на нарахування 7%-го штрафу, передбаченого нормами чинного ГК України, оскільки на момент порушення права, такої відповідальності законодавством не передбачалося.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання згідно пункту 7.2 договору тягне за собою відповідальність у вигляді пені у розмірі чинної подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, у зв’язку з чим позивачем за період з 02.02.05р. по 02.02.06р. була нарахована пеня в сумі 355 154,11грн.

Стаття 72 ЦК УРСР передбачає, що за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовуються скорочені строки позовної давності в шість місяців.

Тобто, виходячи з викладеного, позивач повинен звернутися до суду з позовом про стягнення пені у строк шість місяців після того, як він довідався або міг довідатися про порушення свого права.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був виконати свої зобов’язання по оплаті отриманого в січня та березні 2003 року газу у строк до 11.04.03р., тобто виходячи з вимог ст. 72 ЦК УРСР строк на звернення до суду з вимогами про захист свого порушеного права у межах строку позовної давності встановлено до 11.10.03р.

Однак позивач звернувся до суду з позовом 04.02.06р. (див. штемпель на поштовому конверті, в якому на адресу господарського суду направлена позовна заява).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з позовом поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 72 ЦК УРСР.

Згідно ст. 80 ЦК УРСР сплив строк позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмові у позовних вимогах.

З огляду на вищевикладене суд відмовляє позивачу у вимогах у частині стягнення пені в сумі 355 154,11грн. у зв’язку зі спливом строк позовної давності.

Крім того, з метою забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача.

Проте означена заява не може бути задоволена судом через її необґрунтованість, зокрема, заявником жодним чином не доведено, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі ст.ст.72,80,161,162,179,180,209,214,218,245-253 УРСР, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-551,602,614,624,625 та 712 ЦК України,  керуючись ст.ст.22, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Краматорський цементний завод «Пушка» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» суму інфляції 608 867,36грн., 3% річних в сумі 169 777,95грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 6 271, 74 грн. та витрати на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 28, 79 грн.

Провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Краматорський цементний завод «Пушка» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в частині стягнення основного боргу в сумі 1 922 901,34грн. - припинити.

В іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 24.09.2007 р.

Суддя

Суддя                                                    Р.Г. Новікова

Суддя                                                                                                                 Б.Д.Плотніцький