ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"19" лютого 2007 р.                                                           Справа №
615/7-06/6-07

14.00
год.

Господарський суд Київської області
в складі:

головуючого
судді  Маляренка А.В.

при секретарі
Петрової Л.М.

розглянувши адміністративну справу № 615/7-06/6-07

за позовом  Субґєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
смт. Макарів

до Управління
Пенсійного фонду  України у Макарівському
районі, смт. Макарів

про визнання
дій протиправними, скасувати  рішення
НОМЕР_6, скасувати  вимогу № Ю -523 від
29.06.2006 р.

Представники:

позивача :    ОСОБА_1
(паспорт НОМЕР_1)

ОСОБА_2 (довіреність
НОМЕР_2)

відповідача: Петровський
С.В. ( довіреність б/н від 01.01.2007 р.)

Харіханова Т.А.
(довіреність № 387 від 16.12.2007 р.)

обставини
спору:

До господарського суду Київської
області надійшов адміністративний позов Субґєкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, смт. Макарів до Управління Пенсійного фонду  України у Макарівському районі, смт. Макарів
про визнання протиправними дій та скасування, як незаконних рішення і вимоги.

Відповідно до пп. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 р.,
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції адміністративних
судів і розглядаються за правилами КАС України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України
1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ
визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.12.2006р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.01.2007 р. справу прийнято до провадження суддею Маляренко А.В.

Представник позивача позовні вимоги в
судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник  відповідача проти позову заперечує, про що
подав до суду Заперечення проти позову № 154 від 29.01.2007 р.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

встановив:

Управлінням Пенсійного фонду
України  у Макарівському районі було
проведено перевірку Субґєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 щодо
правильності та своєчасності подання звітів та сплати страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2005 року по
31.03.2006 року. (Повідомлення про проведення перевірки № НОМЕР_3)

Перевіркою були виявлені порушення,
які зафіксовані в акті НОМЕР_4, та в акті НОМЕР_4, складених Відповідачем.

За результатами проведеної
перевірки було встановлено наступні правопорушенння :

- Акт НОМЕР_4 за період з
01.01.2004 року по 30.04.2006 року позивачу донараховано страхових внесків 2
572,57 грн., з яких, згідно постанови № 5946/03-20 від 12.05.2006 р.
призупиняється стягнення внесків в розмірі 1 866,88 грн.( таким чином сума
донарахованих страхових внесків складає 705,69 грн.)

- Акт НОМЕР_4 за період з
01.04.2005 року по 30.04.2006 року, згідно якого позивачу донараховано
страхових внесків на суму 705,69 грн.

Судом встановлено, що станом на
16.06.2006 р. сума донарахованих страхових внесків по Субґєкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 відповідно до різних складених актів  за різний перід в обох випадках складає
однакову суму в розмірі 705,69 грн.

Управлінням Пенсійного фонду
України було складено Вимогу про сплату боргу НОМЕР_5 на суму недоїмки 705,69
грн.

Згідно п.п.4 п. 9 ст. 106 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п.9.3.4
„Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління Пенсійного
фонду України від 19 грудня 2003 року N 21 (далі Інструкція), за донарахування
органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених
страхових внесків накладається штраф у розмірі 5% зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми. Для розрахунку зазначеного
штрафу кількість місяців розраховується починаючи з місяця, на який припадає
термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми
внесків, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким
страхувальником акту перевірки від органу ПФУ або в яком) він подав звітність,
де зазначено такі донараховані суми. Якщо за результатами перевірки виявлено в
окремих місяцях суми донарахованих (своєчасно не обчислених) та несплачених
страхових внесків, то за кожне таке донарахування накладається штраф у порядку
та розмірах, визначених даним пунктом. При цьому складається рішення за формою
згідно з додатком 16 Інструкції.

За результатами перевірки
Відповідачем було прийнято рішення № НОМЕР_6 про застосування фінансових
санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не сплачених
страхових внесків в розмірі 2 400,71 грн.

Позивач не погоджується з
вищезазначеним рішенням про застосування штрафних санкцій, оскільки не
зрозуміло, на яку суму страхових внесків було нараховано штрафні санкції.

З метою забезпечення повноти дослідження фактичних обставин справи, суд
витребував у відповідача  розрахунок
нарахування штрафних санкцій.

На вимогу суду, відповідачем було подано Розрахунок по Субґєкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1, з якого вбачається, що штрафні санкції
нараховані на суму страхових внесків 2 572,57 грн.,  згідно Акту перевірки, та  сума штрафних санкцій складає  2 400,71 грн.

Судом встановлено, що згідно двох
Актів перевірки, за різний період, складених відповідачем 16.06.2006 р., сума
донарахованих страхових внесків позивачу, в обох випадках,  складає 705,69 грн.

В звґязку з тим, що відповідач
нарахував штрафні санкції на іншу суму,
ніж яка була встановлена в актах перевірки, суд приходить до висновку,
що відповідачем не доведено правомірність нараховання штрафних санкцій.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів
суду ті обставини на підставі яких до позивача було застосовано штрафні
санкції, з огляду на що, суд приходить висновку про скасування Рішення №
НОМЕР_6 про застосування фінансових санкцій в розмірі 2 400,71 грн.

В процесі розгляду справи, судом
встановлено, що за результатами проведеної перевірки, відповідачем було
складено два акти перевірки :

- Акт НОМЕР_4 перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування  та своєчасності  сплати страхових внесків на
загальноообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2004 року
по 30.04.2006 року.

- Акт НОМЕР_4 перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування  та своєчасності  сплати страхових внесків на загальноообов'язкове
державне пенсійне страхування за період з 01.04.2005 року по 30.04.2006 року.

Як свідчать документи подані
позивачем, Управлінням Пенсійного фонду України у Макарівському районі було
складено  два Акти перевірки під одним
номером та від однієї дати (копії знаходяться в матеріалах справи аркуш справи
№  13-19 ).

Перший акт охоплює період часу з
01.01.2004р. по 30.04.2006р. другий - з 01.04.2005р. по 30.04.2006р.

Відповідно Повідомлення про
проведення перевірки № НОМЕР_3, позивача було повідомлено про проведення
перевірки діяльності за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року, але в
порушення норм чинного законодавства перевірка проводилася за інші періоди,
крім того, за результатами такої перевірки було складено два різних Акти під
одним номером та від однієї дати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.5 "Порядку
оформлення результатів документальних перевірок з дотримання чинного
законодавства платниками збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України
від 21 березня 2003 р. N 6-5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
13 травня 2003 р. за N 359/768
"за  результатами перевірки
складається акт довільної форми у двох примірниках, який підписується особами,
які проводила перевірку, керівником і головним бухгалтером платника, а за їх
відсутності - особами, що їх заміщують, або фізичною особою, яка використовує
працю найманих працівників ".

Аналізуючи норми чинного законодавства
України суд дійшов висновку, що законодавством не передбачено складання двох
різних актів за наслідками однієї перевірки.

За таких обставин суд вважає, що
Відповідач діяв з перевищенням повноважень та у спосіб, що не передбачений
чинним законодавством України при складанні двох актів перевірки від 16.06.2006
р.

Статтею 167 КАС України
передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після
ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була
присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки
вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення
постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть
отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись
ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163, 167, 263 п. 6 Прикінцевих та Перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Макарівському районі Київської області протиправними.

3.          Скасувати рішення НОМЕР_6 про
застосування фінансових санкцій в розмірі 2 400,71 грн.

4.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дану Постанову може бути оскаржено
у 10-денний термін або у 20-денний термін після подання в 10-денний термін
заяви про апеляційне оскарження.

Дана Постанова набирає законної
сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне
оскарження, апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення
20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку
неподання апеляційної скарги, або після закінчення апеляційного розгляду скарги
і залишення її без задоволення, а Постанови суду -без змін.

Суддя