ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.06.07р.

Справа № А38/145-07

За позовом  Приватного підприємства "ПриватБудСервіс", м.Нікополь Дніпропетровської області

до  Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Нікополь Дніпропетровської області

про скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар с/з Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача: Трубілін П.І. директор.

Від відповідача: Прихожа нова І.В. дор. №11-10 від 03.05.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Приватного підприємства "ПриватБудСервіс" до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень №/2/4930 від 08.02.07р. про нарахування податкових зобов’язань по податку на прибуток та №/2/4931 від 08.02.07р. про нарахування податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю дій податкового органу щодо визначення податкового зобов’язання на підставі висновку про порушення позивачем вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на порушення позивачем вимог законодавства, спираючись на факти, встановлені в результаті перевірки позивача.

За результатами розгляду на підставі ст. 160 КАС України   оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлень виданих Нікопольською ОДПІ, співробітниками податкового органу проведено виїзну планову перевірку Приватного підприємства "ПриватБудСервіс", за результатами якої складено акт №2045/231.32163828 від 08.11.06р.

Згідно акту перевірки, податковим органом встановлено, що підприємство включило до складу валових витрат затрати по маркетинговим послугам, зв'язок яких з господарською діяльністю не доведений у 3 кв. 2004 року та у першому півріччі 2005 року у сумі 134 503,20 грн. (акти прийому-передачі послуг, угода доручення з ТОВ «Будпромагросервіс»№17/1/2004 від 01.05.04р., агентська угода №11 від 12.01.05р. з ТОВ «Галасі плюс», договори з покупцями, оборотні відомості по бух. Рахункам 377, 361, податковий облік по податку на прибуток та ін.)

Так, відповідно до угоди доручення між ТОВ «Будпромагросервіс»(довіритель) та ПП "ПриватБудСервіс" (повірений) №17/1/2004 від 01.05.04р., ТОВ «Будпромагросервіс»зобов’язується від імені та за рахунок Довірителя, за винагороду здійснити маркетингове дослідження ринку збуту товару, який належить "ПриватБудСервіс", знайти покупця на товар, провести переддоговірну роботу, заключити відповідні угоди, в свою чергу ПП "ПриватБудСервіс" виплачує повіреному винагороду пропорційно вартості проданих товарів або по розрахунку, додатково визначеному сторонами.

Відповідно до агентської угоди №11 від 12.01.05р. між ТОВ «Галасі плюс»(агент) та ПП "ПриватБудСервіс" (принципал), ТОВ «Галасі плюс»здійснює за рахунок та за дорученням принципала від свого імені маркетингові дослідження, ринок збуту товару, який належить "ПриватБудСервіс" та надає інформацію про покупців товару для укладання угод для продажу продукції з наданням до агентського звіту необхідних матеріалів стосовно укладання угод (місцезнаходження, реквізити, потенційний обсяг закупівлі продукції, розмір узгодженої ціни), в свою чергу ПП "ПриватБудСервіс" сплачує агенту винагороду у розмірі 12,3% від продажної вартості продукції, що поставляється за договорами, укладання яких пов’язане з функціями Агента або по розрахунку, додатково визначеному сторонами.

Перевіркою не встановлено сам факт проведення роботи по пошуку покупців товару  ПП "ПриватБудСервіс" та доцільність проведених досліджень.

Перевіряючими зроблено висновок про те, що коло контрагентів, з якими до визначених угод по дослідженню ринку потенціальних контрагентів працювало підприємство не відрізняється від контрагентів, з якими укладені угоди після проведених досліджень. Збільшення  перевіряємий підприємством валових витрат на вартість маркетингових послуг призвело до зменшення оподаткованого прибутку ПП "ПриватБудСервіс" у 2005 році у 7,3 рази. Прибуток підприємства за 2005 р. з можливого розміру 133,6 тис. зменшено до 18,2 тис грн.

Згідно висновків акту перевірки, підприємством занижено об’єкт оподаткування по податку на прибуток за період з 01.07.04р. по 30.06.06р. у сумі 137 203,20 грн. в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 34 200,55 грн. та встановлено завищення податкового кредиту на суму 26 900,64 грн.

За результатами розгляду Акту від 08.11.06р. винесені податкові повідомлення-рішення №/0/45963 від 23.11.06р. та №/0/45962 від 23.11.06р. якими визначено суму податкового зобов’язання  за платежем податок на додану вартість на суму 40 350,96 грн (основний платіж –26 900,64 грн та штрафні санкції на суму 13 450,32 грн.) та суму податкового зобов’язання  за платежем податок на прибуток у сумі 51 338,33 грн. (основний платіж 34 200,55 грн. та штрафні санкції на суму 17 137,78 грн.)

Зазначені Акт та податкові повідомлення-рішення оскаржені в адміністративному порядку, однак скарги підприємства залишені без задоволення, рішення без змін. За результатами процедури адміністративного оскарження винесено податкові повідомлення-рішення №/2/4930 від 08.02.07р. та №/2/4931 від 08.02.07р.

Суд відмовляє в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

У відповідності до п. 5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР, валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно матеріалів справи позивачем віднесено до валових витрат суми, витрачені на оплату винагород по угодам №17/1/2004 від 01.05.04р., №11 від 12.01.05р. Зазначені виплати кваліфіковано позивачем на підставі пп.5.4.2 п.5.4 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким передбачено, що до валових витрат включаються витрати, крім тих, що підлягають амортизації, пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку. Норми цього підпункту стосуються витрат на зазначені заходи незалежно від того, чи призвели такі заходи до збільшення доходів платника податку.

Однак, відповідно до законодавства будь-які витрати потребують наявності документального підтвердження, які-б підтверджували факт здійснення відповідних операцій, виконання робіт, тощо, зокрема, згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Так, документи надані позивачем на підтвердження факту проведення контрагентами дослідної діяльності не містять даних, які б вказували на проведення дослідної роботи саме цими контрагентами або взагалі не містять інформації на підтвердження виконаних робіт.

Окрім того п. 1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлює, що господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

П.2 ст.3 Господарського кодексу України вказує, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Ст.42 Господарського кодексу України  зазначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не включаються до складу валових витрат витрати на виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Так, документами, які-б підтверджували факт надання послуг є самі угоди: №17/1/2004 від 01.05.04р та №11 від 12.01.05р, однак документів, які-б підтверджували факт того, що результати угод впливали на господарську діяльність позивача не додані, відсутні докази, які-б вказували на здійснення підприємствами якихось досліджень, їх впливу на господарську діяльність позивача та які-б підтверджували відповідність сум винагороди.

Більш того, згідно даних, наданих відповідачем спектр контрагентів, з якими працювало підприємство позивач після проведення дослідних робіт ТОВ «Будпромагросервіс»та ТОВ «Галасі плюс», не різниться з переліком контрагентів з якими працювало ПП «ПриватБудСервіс»до проведення дослідних робіт.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 71, 158-163 КАС України,  господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                   Н.А.Бишевська

Постанова підписана у повному обсязі 03.08.2007р.