ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.07 р.                                                                               Справа № 36/143

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпродкомпанія” м.Слов”янськ

про стягнення  3 647грн. 30коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача:  Караваєва Н.В. по дов.;

від відповідача: не з”явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в особі Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпродкомпанія” м.Слов”янськ, про стягнення заборгованості в сумі 2 242грн. 06коп., пені в сумі 1 298грн. 45коп., суми інфляції 75грн. 92коп. та 3% річних в сумі 30грн. 87коп.

В обґрунтування вимог посилається на договір №420 від 01.01.2005р. зі змінами та доповненнями до нього, акти від 18.10.2004р. та 15.10.2005р., рахунки, претензію №011/1278 від 12.03.2007р.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заявлені вимоги не оспорив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями №6793769, №7167616, №7167632, №6793743, №6947367.

Оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності в судовому засіданні представника документально підтверджена не була, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

01.01.2005р. сторони уклали договір №420 на постачання теплової енергії та зміни до нього.

Відповідно до п.1.2 договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію для всіх об’єктів загальною площею 60м.кв., а відповідач зобов’язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання, що підтверджується актами на включення опалення від 18.10.04р. та 15.10.05р.

Рішенням виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 погоджені з 01.09.2006р. тарифи на послуги з теплопостачання та тарифи на послуги по гарячому водопостачанню, що надаються підприємством „Донецьктеплокомуненерго” для бюджетних установ, організацій та інших споживачів, розташованим на території міста, згідно з додатком №1.

Відповідно додатку №1 до рішення виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006р. №529 для підприємства відповідача встановлений тариф на послуги з теплопостачання в сумі 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за 1 1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Листом №09/4737 від 08.09.2006р. позивач згідно п.4.2.3 договору повідомив відповідача про те, що згідно Постанови НКРЕ від 08.06.2006р. №736 „Про підвищення тарифів на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, який споживається на виробництво теплової енергії для населення, бюджетних організацій та інших споживачів”, який діє з 01.06.2006р., постанови НКРЕ №589 від 23.05.2006р. про тарифи на послуги з транспортування природного газу, а також рішення Виконавчого комітету Слов’янської міської ради „Про погодження тарифів на послуги теплопостачання” №530 від 28.08.2006р. для населення та №529 від 28.08.2006р. для бюджетних установ та інших споживачів з 5 жовтня вводяться нові тарифи на послуги теплопостачання: 7,10грн. за 1м.кв. загальної площі без урахування ПДВ та 8,52грн. за 1 м.кв. загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230,24грн. без урахування ПДВ та 276,29грн. з урахуванням ПДВ, за 1 1м.куб. гарячої води – 13,80грн. без урахування ПДВ та 16,56грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.1 договору, в редакції змін до нього від 01.01.2005р., передбачено, що розрахунки за теплову енергію що споживається, проводяться згідно пред’явлених рахунків надісланих рекомендованим листом або врученим під особистий підпис представникам відповідача.

Для оплати наданих послуг з теплопостачання позивач виставив відповідачу рахунки №420 за жовтень 2005р. на суму 126грн. 35коп., за листопад 2005р. на суму 230грн. 40коп., за грудень 2005р. на суму 230грн. 40коп., за січень 2006р. на суму 230грн. 40коп., за лютий 2006р. на суму 230грн. 40коп., за березень 2006р. на суму 230грн. 40коп., за квітень 2006р. на суму 107грн. 52коп., на жовтень 2006р. на суму 230грн. 87коп., за листопад 2006р. на суму 511грн. 20коп., за грудень 2006р. на суму 511грн. 20коп., за січень 2007р. на суму 511грн. 20коп., за лютий 2007р. на суму 511грн. 20коп., за березень 2007р. на суму 379грн. 27коп., а всього на суму 3 684грн. 06коп., які відповідачем  були отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках.

Взяті на себе договірні зобов’язання відповідач виконав частково, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 2 242грн. 06коп. за період з листопада 2005р. по 15.05.07р. включно.

12.03.07р. позивач направив відповідачу претензію №011/1278 про погашення боргу.

Листом б/н та дати відповідач зобов’язався погасити заборгованість за опалення у строк до 10.04.07р.

Однак відповідач не представив доказів погашення залишку боргу в сумі 2 242грн. 06коп., у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Направлену позивачем претензію №011/1278 від 12.03.07р. про погашення боргу відповідач залишив без відповіді та задоволення.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №420 від 01.01.2005р., актами від 18.10.2006р. та 15.10.05р., рахунками, претензією №011/1278 від 12.03.07р.,  суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 242грн. 06коп. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Також, згідно ст. 625 ЦК України, прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого  сума інфляції складає  75грн. 92коп., а 3% річних  -  30грн. 87коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення відповідно до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій” та п.7.2.3 договору  в сумі 1 298,45грн.

Однак суд вважає, що позивач при розрахунку невірно застосував розмір пені  - 1% за кожен день прострочення, що суперечить Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Так, статтею 3 вказаного Закону встановлений розмір пені (штрафних санкцій), передбачений за згодою сторін, не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Перевіривши арифметично наданий позивачем розрахунок суд дійшов висновку, що сума нарахованої пені перевищує подвійну ставку Національного банку України, яка є граничним розміром пені і може бути стягнута за прострочку виконання грошового зобов’язання.

У зв’язку з цим суд вимоги позивача в частині стягнення пені задовольняє частково, та стягує з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 64грн. 92коп.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно  ст. ст. 509, 525, 526, 614, 625 Цивільного кодексу України,  керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк в інтересах Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” м.Слов”янськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпродкомпанія” м.Слов”янськ про стягнення  3 647грн. 30коп.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпродкомпанія”   (84100, Донецька область, м.Слов”янськ, вул. Комунарів, 53а, р/р7001 в УСБ м.Слов”янська, МФО 335496) на користь Виробничої одиниці „Слов”янськтепломережа” Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (84122, м.Слов”янськ, вул. Іскри,5, р/р1812 у ПІБ м.Слов”янська, МФО 334561) заборгованість в сумі 2 242грн. 06коп., пеню в сумі 64грн. 92коп., суми інфляції 75грн. 92коп. та 3% річних в сумі 30грн. 87коп.., держмито в сумі 67грн. 50коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 78грн. 09коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя