ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2007                                                                                             Справа № 2/423

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   Прокопенко  А.Є. –доповідач

суддів:  Крутовських В.І,  Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Врона С.В.

За участю прокурора: Кріпак Н.В., посвідчення№148, 19.09.03р. старший прокурор відділу прокуратури області.

Представники сторін:

від відповідача-2: Вороний М.І., довіреність №1/3-07  від 01.03.07,  юрист;

від відповідача-1: представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Кіровоградської області, м.Кіровоград на постанову господарського суду Кіровоградської області  від  23.01.07р. у справі   № 2/423

за позовом   Державної податкової адміністрації у Кіровоградської області, м.Кіровоград

до     відповідача-1:    Приватного підприємства “Омега-центр”, м.Кіровоград

до відповідача-2: Відкритого акціонерного товариства “Маловисківське хлібоприймальне підприємство” м.Мала Виска Кіровоградської області

про  визнання недійсним договору купівлі-продажу на суму 84 840грн.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2007р. у справі № 2/423 (суддя –Деревінська Л.В.) відмовлено у задоволенні позову Державної податкової адміністрації у Кіровоградської області, м.Кіровоград  про визнання недійсним договору купівлі-продажу на суму 84840грн. укладеного між відповідачами:  Приватним підприємством “Омега-центр”, м.Кіровоград та Відкритим акціонерним товариством “Маловисківське хлібоприймальне підприємство” м.Мала Виска Кіровоградської області

Оскаржуючи постанову господарського суду Державна податкова  інспекція у Кіровоградської області просить її скасувати,  посилаючись на неповне з’ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для вирішення справи та порушення судом норм матеріального права.

Скаржник стверджує, що сукупність таких обставин, як: формальне існування підприємства, нездійснення засновником ПП “Омега-Центр” фінансово-господарської діяльності, відсутність підприємства за адресою, зафіксованою в установчих та реєстраційних документах, дають підстави вважати, що укладаючи договір, ПП “Омега-Центр” діяло з конкретною метою, спрямованою на приховування отриманих за договором грошових коштів від оподаткування.

02.03.07р. до апеляційного господарського суду надійшла заява прокурора Кіровоградської області про вступ в справу та приєднання до апеляційної скарги. В даній заяві прокурор просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов Державної податкової адміністрації у Кіровоградської області, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального права.

У запереченні на апеляційну скаргу ВАТ “Маловисківське хлібоприймальне підприємство” просить залишити постанову господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи висновки суду  законними та обґрунтованими, а доводи скаржника безпідставними

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, апеляційний  господарський суд вважає, що постанова господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення, приймаючи до уваги наступне.

30.08.2004р Приватним підприємством “Омега-центр”, м.Кіровоград та Відкритим акціонерним товариством “Маловисківське хлібоприймальне підприємство” м.Мала Виска Кіровоградської області укладено договір купівлі - продажу № 102  пшениці фуражної 6 класу на суму 84840 грн.

Згідно умов укладеного договору відповідач –1: “Омега-центр” продав відповідачеві – 2: ВАТ “Маловисківське хлібоприймальне підприємство”  пшеницю в кількості 168 тон на суму 84840 грн., що підтверджується виписаними продавцем накладною та податковою накладною від 30.08.2004р. платіжним документом про оплату коштів покупцем  в сумі 84840 грн. ( а.с. 9-13).

Матеріали справи свідчать, що ПП «Омега-Центр» за результатами господарської діяльності за період  2003-2005р.р. (період здійснення спірної господарської операції) подавало в установленому законом порядку до податкових органів податкові декларації з податку на прибуток підприємства та на додану вартість, по комунальному податку, які прийнято ДПІ в м. Кіровограді з записом працівника ДПІ про проведення перевірок вказаних декларацій.

Дані податкові декларації підписані  директором підприємства Поляковим О.М., що свідчить про те, що керівництво підприємства «Омега-Центр»в період укладення договору та його виконання здійснювала повноважна особа, яка здавала відповідні звіти до ДПІ, які були прийняті  податковими органами без зауважень.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

13.06.06р. рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда статутні документи ПП «Омега-Центр»визнано недійсними з моменту перереєстрації (з 25.12.2003р.)  та засвідчено факт відсутності перереєстрації товариства на інших засновників.

Зазначеним рішенням не встановлено факту здійснення відповідної реєстрації на підставі загубленого документу, що посвідчує особу, або на підставну особу –засновника суб’єкта підприємницької діяльності.

В обґрунтування позову позивач зробив посилання на наявність протиправного умислу лише у ПП „Омега-Центр». Однак наявність умислу не може бути підтверджена лише рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда про визнання установчих документів ПП „Омега-Центр»недійсними, оскільки предметом дослідження у цивільній справі була відповідність установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу при продажі пшениці  в кількості 168 тон на суму 84840 грн. по договору від 30.08.2004р. Висновки Кіровського районного суду викладені в рішенні від 13.06.06р. не є обов’язковими та безспірними для господарського суду в силу ч. 1 ст. 72 КАС України. Рішення Кіровського районного суду саме по собі не звільняє господарський суд при розгляді даної справи від встановлення наявності умислу ПП „Омега-Центр" на укладення угоди, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Слід зазначити, що юридичним наслідком визнання установчих документів ПП „Омега-Центр" недійсними є скасування його державної реєстрації та здійснення ліквідаційної процедури, під час якої вирішується питання про задоволення вимог кредиторів, в тому числі держави.

Цивільний кодекс України, який набрав чинність 1 січня 2004 року, серед правових наслідків вчинення правочину, який порушує публічний порядок, не встановлює санкцій аналогічних тим, які були встановлені ст. 49 Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст. ст. 207, 208 Господарського кодексу України необхідними умовами для визнання угоди недійсною є її укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що укладаючи угоду, сторони діяли з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства.

Також, постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.04.06р. про звинувачення громадянина Полякова О.М. в скоєнні фіктивного підприємництва спірний договір не визнано таким, що свідчить про незаконну діяльність чи зайняття забороненою діяльністю.

Апеляційний господарський суд вважає, що лише сам факт визнання недійсними установчих та деяких первинних документів відповідача-2 не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до моменту виключення з державного реєстру. Крім того предметом дослідження у такій справі є зокрема відповідність первинних та установчих документів підприємства вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу при укладенні конкретної угоди, що може мати місце під час підприємницької діяльності суб’єкта.

Санкції, встановлені ч.1 ст.208 ГК України не можуть застосовуватись за сам факт несплати податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією з сторін договору. За таких обставин правопорушенням є несплата податків, а не вчинення правочину. Для застосування санкцій, передбачених ч.1 ст.208 Кодексу, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків.

Частиною 1 статті 208 ГК України передбачено застосування санкцій лише судом. Це правило відповідає нормі ст.41 Конституції України, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Оскільки санкції, передбачені цією частиною, є конфіскаційними і стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню ч.1 ст.238 ГК України. Тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених ст.250 ГК України.

Відповідно до ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але  не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами  правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи, що спірний договір був укладений та виконаний у 2004 році, закінчився строк для застосування наслідків визнання угоди, як адміністративно-господарських санкцій.

Таким чином Державною податковою адміністрацією у Кіровоградської області не доведено умислу укладення ПП “Омега-центр”  спірної угоди з метою, яка завідома суперечить інтересам держави і суспільства щодо настання відповідних наслідків.

Приймаючи до уваги викладене, постанова господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.07р. справі №  2/423  залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                               В.І.Крутовських

Суддя                                                                                               А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                            А.В.Тальян