СУД
ПОСТАНОВА

"18" липня 2007 р.

Справа №  17/101

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Таран С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
18.07.2007 р. о 13 год. матеріали справи №17/101

за позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Кіровоград

до відповідача:    Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті, м. Київ

про визнання протиправними дій та
скасування постанови

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2.,
довіреність № бНОМЕР_1р.,  представник;

від відповідача - Шевчук В.В.,
довіреність б/н  від 12.01.07  р., представник.

В судовому засіданні  24.04.2007 р. оголошувалась перерва до
29.05.2007 р., в судовому засіданні 29.05.2007 р.- до 03.07.2007 р. та в
судовому засіданні 03.07.2007 р. до 12 год. 30 хв. 18.07.2007 р.

Суб'єктом підприємницької
діяльності- фізичною особою ОСОБА_1. подано позов до Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті про визнання протиправними дій
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Кіровоградській області та про скасування постанови
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
у Кіровоградській області від НОМЕР_2, як таку, що винесена з порушенням норм
чинного законодавства.

В судовому засіданні 03.07.2007 р.
позивачем було подано заяву б/н та б/д (вх.НОМЕР_3р.) про уточнення позовних
вимог, яка за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог
(а.с.47). В редакції заяви б/н та б/д (вх.НОМЕР_3р.)  позовні вимоги викладено наступним чином:
"скасувати постанову територіального управління Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті у Кіровоградській області від НОМЕР_2, як таку, що
винесена з порушенням норм чинного законодавства".

Відповідач позов заперечив,
посилаючись на законність і правомірність оскаржуваної постанови (а.с.15-16,
39-41, 48-49, 59-60).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в
матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський  суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1року державні
інспектори територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Миколаївській області  на підставі завдання на перевірку НОМЕР_4року
в смт Врадіївка на трасі Платоново - Кіровоград здійснили перевірку
транспортного засобу марки
Мercedes-Benz 316 CDI,
реєстраційний номер  НОМЕР_5, належного
ОСОБА_1., яким керував на підставі довіреності серії ВСЕ НОМЕР_6р. (а.с.28)
водій ОСОБА_3

За результатами перевірки
ІНФОРМАЦІЯ_1р. посадовими особами
територіального  управління
Головавтотрансінспекції у Миколаївській області було  складено акт НОМЕР_7проведення перевірки
дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання
перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.22). В даному
акті зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60
Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній
дорожній лист, ліцензійна картка, договір з замовником транспортних послуг та
документ, що засвідчує оплату транспортних послуг.

На підставі вказаного акту
перевірки та інших матеріалів справи про порушення законодавства про
автомобільний транспорт 19.02.2007 р.
начальником  територіального  управління Головавтотрансінспекції у Кіровоградській
області винесено постанову №НОМЕР_8 про застосування на підставі абз.3 частини
1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до суб'єкта
підприємницької діяльності- фізичної особи ОСОБА_1. фінансових санкцій в
розмірі 1700 грн.  за  допущене порушення, що полягає в  наданні послуг з перевезення пасажирів без
оформлення документів, перелік яких визначений ст.39 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Відповідно до вимог абз. 3 частини
1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення
законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників
застосовуються санкції за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів
без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього
Закону- штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під "автомобільним
перевізником" розуміють фізичну або юридичну особу, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами (стаття 1 Закону України "Про автомобільний
транспорт").

З огляду на викладене позивач є
автомобільним перевізником.

Відповідач стверджує, що позивач,
як автомобільний перевізник, надавав послуги з перевезення  пасажирів Позивач зазначає, що ним, як
автомобільним перевізником,
здійснювались пасажирські перевезення.

Законодавець розрізняє поняття
"пасажирські перевезення" та "надання послуг з перевезення
пасажирів".

Згідно статті 1 Закону України
"Про автомобільний транспорт", якою надано визначення основних
термінів цього закону, "пасажирські перевезення" - це перевезення
пасажирів легковими  автомобілями або
автобусами", в той час як "послуга з перевезення пасажирів  чи
вантажів"   -  це перевезення пасажирів  чи вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до ч.1 ст. 908  Цивільного кодексу України перевезення
вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення.

За    договором
перевезення   пасажира   одна
сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону
(пасажира)  до пункту  призначення,
а  пасажир зобов'язується сплатити
встановлену плату за проїзд. Укладення
договору   перевезення   пасажира
підтверджується видачею  квитка
(стаття 910 Цивільного кодексу України).

Аналізуючи вищезазначені норми
чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що  застосування
фінансової санкції, передбаченої абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" можливе лише у випадку виявлення
порушень  цього Закону  при наданні
автомобільним перевізником
послуг  з перевезення пасажирів,
тобто при перевезенні автомобільним перевізником пасажирів на підставі договору
перевезення за плату.

Між тим як вбачається із акта
перевірки НОМЕР_9р., який складено
відповідно до п.23 Правил здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №143 від 29.01.2003 р. з послідуючими змінами і
доповненнями,  в ході  перевірки були виявлені порушення, зокрема
відсутність у водія дорожнього листа, відповідальність за які не передбачена
абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", оскільки позивач не надавав послуг з перевезення пасажирів.

Відсутність  у водія дорожнього листа,  ліцензійної картки, договору з замовником
транспортних послуг та документів, що засвідчує оплату транспортних послуг не
підтверджує  факту надання автомобільним
перевізником послуг з перевезення пасажирів.

При складанні акту перевірки  НОМЕР_7від ІНФОРМАЦІЯ_1р. посадовими
особами  відповідача  не встановлено факту  укладення
договору перевезення пасажирів, не відображено  в акті та не надано суду також будь-яких
доказів, які  підтверджують  здійснення
перевезення  пасажирів за плату.

Таким чином, відповідач не довів,
як це вимагає ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України,
правомірність застосування  до позивача
фінансових санкцій, передбачених за надання послуг з перевезення пасажирів без
оформлення документів, обов'язкова наявність яких визначена статтею 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт".

За таких обставин позовні вимоги
заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

В задоволенні клопотання Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті НОМЕР_11від 09.07.2007 р.
(вх.№НОМЕР_10 від 10.07.2007 р.) про виклик в судове засідання провідного
спеціаліста відділу державного контролю
ГДІАТ у Миколаївській
області    ОСОБА_4. (а.с.57)
задоволенню не підлягає, оскільки відповідач мав можливість забезпечити
присутність вказаної  в клопотанні особи
в судовому засіданні як представника, до того ж письмові пояснення ОСОБА_4. у
вигляді доповідної записки на ім'я начальника територіального управління
стосовно обставин, що мали місце при перевірці ІНФОРМАЦІЯ_1р. транспортного
засобу позивача (а.с.50) містяться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 160, 162, 163,
частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом
6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Скасувати постанову територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Кіровоградській області від НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій, як
таку, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному
обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Повний текст постанови виготовлено
20.07.2007 р.

Суддя