ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.09.07                                                                                           Справа  № 2/29-370

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від позивача –     з”явився,

відповідачів – не  з”явилися,

розглянув апеляційні скарги:

1.          Управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

2.          Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

на рішення господарського суду Тернопільської області від 21.05.07 року, суддя Колубаєва В.О., у справі №2/29-370

за позовом: відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації  «Тернопільміськгаз», м.Тернопіль

до відповідачів:

1: Управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

2: Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

3: Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області в особі управління державного казначейства у м.Тернополі, м.Тернопіль

4: Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

про стягнення  51986,31 грн. заборгованості,

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.05.07 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації  «Тернопільміськгаз»та стягнуто солідарно з фінансового Управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради   та Управління праці та соціальної політики виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь позивача  51986,31 грн. витрат за надані  пільги по оплаті за природний газ.

Суд свій висновок мотивував тим, що факт існування кредиторської заборгованості за пільги по природному газу в сумі 51986,31 грн., які надавалися позивачем населенню у відповідності до ст.6 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" та рішення Тернопільської обласної ради народних депутатів 10.12.1991р., підтверджується підписаними актами звірки розрахунків позивачем та розпорядником коштів, а тому Управління праці та соціальної політики виконавчого комітету Тернопільської міської ради та управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради, на яких покладено обов'язки по формуванню місцевого бюджету, фінансуванню заходів, передбачених відповідним бюджетом, а також надання пільг, встановлених законодавством України та цільове використання бюджетних асигнувань безпідставно не виконало свої зобов'язання по погашенню  спірної заборгованості.

В апеляційній скарзі скаржник 1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, апелюючи тим, що Положення про порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на виконання заходів, передбачених програмами соціального захисту населення за рахунок субвенцій з Державного бюджету визначає  порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на виконання заходів, передбачених програмами соціального захисту населення за рахунок  субвенцій з державного бюджету та визначає, що порядок фінансування  даних видатків провадиться  за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, а тому місцевим судом безпідставно стягнуто кошти з виконавчих органів  міської ради, які фінансуються з місцевого бюджету. При цьому, скаржник 1 зазначає, що будь-які бюджетні  зобов»язання  та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності  відповідного бюджетного призначення, а виконавчий орган не вправі самостійно розробляти, затверджувати і виконувати місцеві бюджети.

Скаржник 1 також покликається на те, що місцевим судом безпідставно застосовано  норми Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні", оскільки даний закон не встановлює строків відшкодування даних коштів, порядку (механізму) їх відшкодування та не визначає право  позивача стягувати будь-які бюджетні кошти.

В апеляційній скарзі скаржник 2 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити з аналогічних підстав.

В судовому засіданні представник позивача подав докази про погашення  скаржниками суми спірної заборгованості, та пояснив, що підстави для перегляду рішення місцевого суду відпали, в зв”язку з чим просить провадження в справі припинити.

В судове засідання представники відповідачів не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд розцінює їх неявку як без поважних причин та вважає за можливе  розгляд справи провести без їх участі за наявних в справі документів про права і обов”язки сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне.

Згідно оскаржуваного в даній справі рішення місцевого суду від 21.05.07 року стягнуто солідарно з фінансового Управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради   та Управління праці та соціальної політики виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь позивача  51986,31 грн. витрат за надані  пільги по оплаті за природний газ.

В судове засідання  позивачем подано докази погашення спірної заборгованості 29.08.2007 року, а саме копії банківських виписок, тобто після  прийняття рішення місцевим судом та порушення апеляційного провадження. У відповідності до п.1-1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що підстави для перегляду рішення місцевого суду на час розгляду справи в апеляційній інстанції відпали.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України "Про господарські суди", цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та ч.4 забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тобто застосовується аналогія закону чи аналогія права.

З врахуванням того, що існуючий ГПК України не містить норми права, яка би надавала можливості у випадку виникнення обставин після ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення припинити провадження у справі в разі відсутності спору в стадії апеляційного провадження, то апеляційний суд застосовує аналогію права. В даному випадку, аналогію норми КАСУ.

Відповідно до  ч.2 ст.203 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження в справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження в справі.

З аналізу наведених норм та в зв»язку з відсутністю спору в даній справі на момент апеляційного провадження, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування аналогії закону,  ст.203 ч.2 КАСУ. В зв»язку з чим,  рішення господарського суду Тернопільської області від 21.05.07 року визнати нечинним, а провадження в справі припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 80 п.1-1, 101,103,105  ГПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

застосувати аналогію права - ч.2 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 21.05.07 року в справі за №2/29-370 визнати нечинним.

Провадження в справі за позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації  «Тернопільміськгаз»до Управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області в особі управління державного казначейства у м.Тернополі та Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради про стягнення  51986,31 грн. заборгованості  - припинити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:                                                                      Т.Б.Бонк

Р.І.Марко