СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.10.07
Справа №  22/286/07

Суддя

Позивач:

Приватне підприємство “Лана”,
Юридична адреса: м. Одеса, Французький бульвар, 53 Поштова адреса:
65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26, 16

Відповідач:

Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1, 72350, Запорізька обл.,
Мелітопольский район, смт. Мирне,АДРЕСА_1

Про:

стягнення  31972,58 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:     Самойленко І.І. -довіреність №15/10
від 15.10.2007 р.,

Від відповідача:
ОСОБА_1. -свідоцтво про реєстрацію №НОМЕР_1.

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області звернулося приватне підприємство “Лана” (надалі ПП “Лана” або позивач)
з позовною заявою до суб'єкта підприємницької діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1 (надалі СПД ФО
ОСОБА_1. або відповідач) про стягнення 31972,58 грн., що складається з  30000,00 грн. основного боргу, 1518,89 грн.
пені, 180,00 грн. втрат від інфляції, 273,69
3% річних.

23.07.2007 р. ухвалою
господарського суду Запорізької області порушено провадження по справі
№22/286/07, розгляд якої призначено на 16.08.2007 р..  Ухвалою в.о. голови господарського суду
Запорізької області від 16.08.2007 р. продовжено строк розгляду спору по
справі. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.08.2007 р.  розгляд справи відкладався до 15.10.2007 р..
Ухвалою суду від 15.10.2007 р. розгляд справи відкладався на 23.10.2007 р.

У судовому засіданні 23.10.2007 р.
представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог в частині їх
збільшення, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 30000,00
грн. основного боргу, 1518,89 грн. пені, 180,00 грн. втрат від інфляції,
273,69  3% річних, 1500,00 грн. штрафу.

Заява позивача про уточнення
позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує діючого
законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів сторін учасників судового
процесу та інших осіб, тому судом приймається. Судом розглядаються уточнені
позовні вимоги.

У судовому засіданні 23.10.2007 р.
розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено
вступну та резолютивну частину рішення (за згодою представників сторін).

За клопотанням представників сторін
судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації
судового процесу.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги  ст. 193,  ч. 2 ст. 343
ГК України, ст.ст. 625, 692 ЦК України та  підтримує їх з підстав, що викладені в
позовній заяві, пояснив суду, що
07.03.2007 р. між сторонами укладено договір  купівлі-продажу №07/03-07 (надалі договір),
відповідно до умов якого позивач передав відповідачу сухофруктової суміші
(товар) на суму 30000,00 грн.. Відповідач в порушення п.6.1. договору оплату
товару не провів, у зв'язку з чим на час звернення до суду з позовом за ним
рахується заборгованість у сумі 30000,00 грн.. У зв'язку з тим, що відповідач
не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, позивачем також заявлено
до стягнення 1518,89 грн. пені, 180,00 грн. втрат від інфляції, 273,69  3% річних, 1500,00 грн. штрафу.

У судовому засіданні відповідачем
визнано факт невиконання зобов'язання щодо оплати за договором купівлі-продажу
№7 від 07.03.2007 р..

Розглянувши матеріали справи у їх
сукупності, вислухавши представників сторін, суд встановив, що 07 березня 2007
р. сторони уклали Договір купівлі-продажу №07/03-07 (надалі Договір),
відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність
покупцю, а покупець прийняти та оплатити
сухофруктову  суміш, надалі товар
( п.1.1. Договору).

Товар постачається у кількості і
асортименті , зазначеному в накладних згідно заявки покупця (п.2.1. Договору).
Якість товару повинна відповідати вимогам діючого ДОСТа та
підтверджуватися  відповідними
документами. Товар повинен бути запакований. Упаковка повинна забезпечувати
збереженість товару при його зберіганні та транспортуванні ( п.п. 2.2. та 2.3.
Договору).

Як свідчать матеріали справи,  СПД ФО ОСОБА_1. було передано від  ПП “Лана” за видатковою накладною №РН-0000136
від 07.03.2007 р.  товар -сухофруктову
суміш у кількості 10000,00 кг за ціною 2,50 грн., на загальну суму 30000,00
грн. з ПДВ. Зазначений товар було отримано
ОСОБА_1. на підставі доручення суворої звітності  серії ЯМЖ №261847 (копія якої міститься в
матеріалах справи).

Оцінивши надані докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Господарські відносини суб'єктів
господарювання щодо купівлі-продажу регулюються нормами Цивільного Кодексу
України з урахуванням особливостей, Господарського кодексу України.

Статтею 174 ГК України передбачено,
що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких,
які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 655 ЦК
України, за договором  купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за
відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до п.1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.1. Договору,
оплата за товар за цим Договором
проводиться  покупцем не пізніше
семи банківських днів з моменту поставки товару.

Відповідач на час розгляду справи
належним чином взяті на себе зобов'язання не виконав, суму боргу за отриманий
товар позивачу не сплатив.

Враховуючи вище викладе, суд
вирішив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача
30000,00 грн. основного боргу задовольнити.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 1518,89 грн. пені за період з 21.03.2007 р. по 09.07.2007 р. та
штрафу в розмірі 1500,00 грн..

Порушення зобов'язань є
підставою  для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошових сум
(неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських правовідносин
зобов'язується сплатити в разі невиконання або неналежного виконання
господарських зобов'язань.

Згідно п.6 ст. 231 ГК України,
штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час
користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Позивач обґрунтовує стягненні пені
та штрафу  п.7.4. Договору, відповідно до
якого, при простроченні оплати товару покупець сплачує продавцю штраф в розмірі
5% від суми договору, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ,
діючої в період за який сплачується пеня, від вартості несплаченого  товару за кожен день прострочення.

Вимоги про стягнення пені та штрафу
суд вважає обґрунтованими, розрахунок судом перевірено у судовому засіданні,
тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1518,89 грн. пені за
вище визначений період та 1500,00 штрафу за прострочення оплати за отриманий
товар.

Окрім того позивачем заявлено до
стягнення 180,00 грн. втрат від інфляційних процесів за період з 21.03.2007 р.
по 09.07.2007 р. та 3% річних у сумі 273,69 грн. за період часу з 21.03.2007 р.
по 09.07.2007 р..

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора
зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи доведено порушення
відповідачем грошових зобов`язань за договором на момент звернення до
господарського суду. Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання
грошових зобов'язань, вимоги про стягнення
180,00 грн. індексу інфляції та 273,69 грн. 3% річних згідно з
розрахунком є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі
покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1
(72350, Запорізька обл., Мелітопольський р-н,АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
№НОМЕР_2)  на користь приватного
підприємства “Лана” (Юридична адреса: м. Одеса, Французький бульвар, 53;
поштова адреса: 65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26, к. 16; р/р
2980 в ФАКБ “Інвестбанк”, м. Одеса, МФО 328094, )
30000,00 грн. основного боргу, 1518,89 грн. пені, 180,00 грн. втрат від
інфляції, 273,69  3% річних, 1500,00 грн.
штрафу, 334,73 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після  закінчення  десятиденного
строку  з дня  його
прийняття.

Рішення оформлене, підписане та
оголошено згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 05.11.2007 р..

Суддя
Ю.О. Скиданова