ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 р.
№ 5/21

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року

у справі за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області

до
треті особи
ЗАТ "Енерговугілля"
1)          Міністерство вугільної промисловості України;
2)          Державна холдингова компанія "Олександріявугілля"

про
розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

у січні 2007 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області  звернулось до господарського суду з позовом  до ЗАТ "Енерговугілля", третя особа - Міністерство вугільної промисловості  України  про розірвання договору оренди, повернення майна та стягнення боргу.

Позивач зазначив,  що  на умовах договору № 12-59 від 23.04.2004 року відповідачу передано в оренду  цілісний майновий комплекс брикетної фабрики "Димитрівська" ДХК "Олександріявугілля" на строк до 12.04.2009 року.

Але, зобов’язання щодо орендної плати відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за вересень –грудень 2006 року у сумі 139 660,50 грн., а тому, посилаючись на порушення відповідачем  умов договору та  надане йому статтею 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" право, позивач просив постановити  рішення про розірвання  договору оренди,  повернення йому орендованого майна та стягнення, з урахуванням індексу  інфляції, 142 460,66 грн. заборгованості з орендної плати, 2740,51 грн. пені та 485,83 грн. відсотків, а всього -145 667 грн.

Заявами від 01.03.2007 року, 26.03.2007 року позивач уточнив свої вимоги і, з посиланням на те ж правове обґрунтування, просив про задоволення позову, окрім вимог про стягнення заборгованості, яка на той час була погашена.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2007 року у позові відмовлено.

За наслідками перегляду справи  в апеляційному порядку, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Постановлені у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 24.09.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у задоволенні його позову і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали  справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія    не вбачає підстав для  її  задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, взаємовідносини сторін щодо оренди цілісного майнового комплексу брикетної фабрики "Димитрівська" ДХК ""Олександрія - вугілля" врегульовано договором оренди № 12-59 від 23.04.2004 року і до виникнення спору, щодо дійсності договору, порушеного у травні 2005 року ТОВ "Етика", яких-небудь зауважень щодо виконання відповідачем умов договору оренди, зі сторони орендодавця не було.

Не виникало їх і до прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 06.07.2006 року, якою договір оренди визнано недійсним та зобов’язано відповідача повернути об’єкт оренди орендодавцю.

Наслідком прийняття зазначеного судового рішення стало припинення договірних зобов’язань з оренди, зокрема, і щодо платежів.

Скасування постанови апеляційного господарського суду постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2006 року та залишення                       у силі рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2006 року, яким відмовлено у визнанні спірного договору оренди недійсним, відновило права  та обов’язки сторін по договору № 12-59 від 23.04.2004 року.

Наведені вище обставини, спричинені судовою помилкою, виключають наявність вини у діях відповідача щодо затримки орендних платежів восени 2006 року, а тому, при такому  положенні, господарський суд першої інстанції і апеляційній господарський суд прийшли до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для розірвання договору оренди та задоволення позову і доводами касаційної скарги правильність судових рішень  не спростовується, а тому, підстав для  їх скасування, за наведених позивачем  мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи  наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу   України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року –без змін.

Головуючий                                                                          М.І. Остапенко

Судді                                                                                     Є.М. Борденюк

В.М. Харченко