ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.10.07р.

Справа № 19/198-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства "СКС", м.Дніпропетровськ

до  Закритого акціонерного товариства "Літан", м.Дніпропетровськ

про визнання договору №49 від 28.08.00р., договору №91/01 від 17.09.01р.,договору №17/2 від 20.02.06р., договору №34/1 від 21.03.06р., договору №52/1 від 04.08.06р., договору №82 від 22.12.06р. недійсними

Суддя  Петренко І.В.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство “СКС” звернулося до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства “Літан” з вимогами визнати недійсними укладені між сторонами договір поставки продукції № 49 від 28.08.2000 р., договір поставки продукції № 91/01 від 17.09.2002 р., договір поставки продукції № 17/2 від 20.02.2006 р., договір поставки продукції № 34/1 від 21.03.2006 р., договір поставки продукції № 52/1 від 04.08.2006 р., договір поставки продукції № 82 від 22.12.2006 р., і зобов’язати відповідача повернути отримані за даними договорами грошові кошти у розмірі 4787670,72 грн.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все майно, що належить на праві власності Закритому акціонерному товариству “Літан”.

В обґрунтування своєї заяви позивач вказує на те, що у випадку задоволення позовних вимог відповідача в порядку проведення двосторонньої реституції може бути зобов’язано повернути позивачу відповідні грошові кошти. Посилаючись на значний розмір грошових коштів позивач вважає, що їх накопичення на банківських рахунках відповідача може стати тривалим процесом та призведе до утруднення виконання рішення суду.

Як наголошує позивач, в умовах вільного розпорядження відповідачем своїми активами не виключається можливість переводу відповідачем під час судового розгляду справи відповідних активів в негрошову форму або відчуження всіх активів на користь третіх осіб, і за таких умов на думку позивача виконання рішення суду виявиться неможливим.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи, що позовні вимоги стосуються зобов’язання відповідача повернути грошові кошти у розмірі 4787670,72 грн., клопотання позивача про накладення арешту на все майно відповідача є неадекватним і не забезпечує збалансованості інтересів сторін, і у разі задоволення його судом може призвести до зупинення господарської діяльності відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача на суму стягуваних грошових коштів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду через відсутність у відповідача необхідних коштів чи майна, а в іншій частині заяви позивача в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, –

УХВАЛИВ:

Заяву Закритого акціонерного товариства “СКС” (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 20, ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходів до забезпечення позову по справі №19/198-07 шляхом накладення арешту на належне Закритому акціонерному товариству “Літан” (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 20, п/р 0100 в ДОД АППБ „Райффайзен банк Аваль” м. Дніпропетровська, ) майно на суму 4787670,72 грн.

В іншій частині заяви Закритого акціонерного товариства “СКС” слід відмовити.

Ухвала набирає чинності в день її винесення, підлягає негайному виконанню і виконується у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред’явлено до виконання у строки, визначені ст. 118 ГПК України і ст. 21 Закону України “Про виконавче провадження”.

Суддя

І.В. Петренко