ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 12/380

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Невдашенко Л.П.,

Суддів
Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюк М.М.

розглянувши касаційну скаргу і додані документи
Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р.

у справі
№12/380 господарського суду міста Києва

за позовом
Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації “Укрреставрація”

до
Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа
Київська міська служба Української інвестиційної експертизи

про
стягнення 1497977,4грн.

та за зустрічним позовом
Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

До
Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації “Укрреставрація”

про
стягнення 330026,98грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Мусієнко О.Г. (дов. № 93 від 30.03.2007р.), Кучерявий А.Б. (дов. №б/н від 05.12.2006р.)

- відповідача: Корчагін М.П. (дов. № б/н від 11.07.07р.), Василенко А.Г. (дов. №075-13/306 від 25.04.2007р.),

- третьої особи: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006р. Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельна виробнича корпорація "Укрреставрація" звернулася до господарського суду м. Києва із позовною заявою до Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 1497977,4грн. заборгованості, в т.ч. 1459877,79грн. основного боргу, 4505,21грн. збитків від інфляції, 8151,9грн. - 3 % річних, 25442,5грн. пені.

В вересні 2006р. Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до господарського суду м. Києва із зустрічною позовною заявою, в якій просив стягнути з позивача 330026,08грн. заборгованості, в т.ч. 311185,35грн. основного боргу, 467,78грн. збитків від інфляції, 3606,34грн. - 3% річних і 10567,51грн. - процентів за безпідставне користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2006р. у цій справі прийнято зустрічну позовну заяву до сумісного розгляду із первісним позовом.

Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельна виробнича корпорація "Укрреставрація" збільшила позовні вимоги і просила стягнути з Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 1864416,64грн. основного боргу, 4505,21грн. збитків від інфляції, 8151,9грн. - 3% річних, пеню в розмірі 25442,5грн., що разом складає 1902516,25грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 28.02.2007р. у справі №12/380 (суддя Прокопенко Л.В.) позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково і стягнуто з Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача 21923,2грн. боргу, 108,92грн. інфляційних витрат, 112,25грн. - 3% річних, 350,77грн. –пені, 224,95грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічний позов залишено без розгляду.

Рішення суду першої інстанції щодо первісного позову мотивоване тим, що 12.01.2006р. між сторонами підписано акт до реєстру №1 служби "Київдержекспертиза" перевірки виконаних обсягів робіт за червень-вересень 2005р. на об'єкті "Ремонт, реконструкція з деякими реставраційними роботами в адміністративному будинку по вул. Хрещатик, 36", згідно якого встановлено, що за період з червня по вересень 2005р. Управління перерахувало Корпорації "Укрреставрація" згідно актів виконаних робіт 7094862,6грн., прийнято в результаті перевірки службою "Київдержекспертиза" 5045364,8грн., також сторони домовилися, що різницю в сумі 2049497,2грн. буде знято з актів виконаних робіт за лютий 2006р. - 600000грн., березень 2006р.- 720000грн., квітень 2006р. - 729497,2грн., тобто позивач погодився на виконання зазначених умов та визнання сум переплати. Судом зазначено, що укладений між сторонами акт до реєстру №1 служби "Київдержекспертиза" від 12.01.2006р. є фактичним укладенням додаткової угоди, якою врегульовано ціну та порядок розрахунків за конкретний період, що відповідає пунктам 2.2. та 2.3 договору №40 від 18.05.2005р. Позовні вимоги щодо стягнення 404538,85грн. як недонарахування заробітної плати за жовтень-грудень 2005р. судом не задоволені з огляду на те, що відповідачем за період з жовтня по грудень 2005р. оплачено роботи згідно визначеної та погодженої сторонами вартості, про що свідчать їх підписи на актах, а так як вартість робіт включає в себе й заробітну плату, то факт підписання актів і їх наступна оплата свідчать про погодження між сторонами і питання вартості робочої сили. Позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних задоволені судом пропорційно до розміру задоволених вимог з основного боргу. Зустрічний позов судом залишено без розгляду, оскільки Управлінням справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надано суду доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. у справі №12/380 (колегія суддів у складі головуючого судді Кондес Л.О., суддів Куровського С.В., Михальської Ю.Б.) рішення господарського суду м.Києва змінено, позовні вимоги за первісним позовом Української спеціальної науково-реставраційної проектно-виробничої корпорації "Укрреставрація" до Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено частково і стягнуто 1459877,79грн. основного боргу, 4505,21грн. збитків від інфляції, 8151,9грн. - 3 % річних, 25442,5грн. - пені, 14979,77грн. державного мита за подання позовної заяви, 92,91грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 7489,89грн. державного мита за подання апеляційної скарги. В частині стягнення 404538,85грн. в задоволенні первісного позову відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що укладений між Українською спеціальною науково-реставраційною проектно-будівельно-виробничою корпорацією “Укрреставрація” та Управлінням справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) акт до реєстру №1 служби "Київдержекспертиза" від 12.01.2006р., яким Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича корпорація “Укрреставрація” погодилась зі зменшенням обсягів робіт на суму 2049497,2грн., за своєю правовою природою не є договором, а відтак, не створює та не змінює цивільних прав та обов'язків сторін за цим договором. Крім цього, передбачені в акті до реєстру №1 від 12.01.2006р. служби "Київдержекспертиза" грошові суми не були в подальшому враховані в укладених сторонами актах виконаних робіт за формою КБ-2в.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. і залишити в силі рішення господарського суду м. Києва від 28.02.2007р. у справі №12/380.

Позивач скористався правом, наданим ст.1112 ГПК України, та надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. у даній справі залишити без змін, а скаргу –без задоволення, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін матеріали справи, доводи касаційної скарги Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), твердження Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації “Укрреставрація”, викладені у відзиві на касаційну скаргу Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, 18.05.2005р. між Українською спеціальною науково-реставраційною проектно-будівельно-виробничою корпорацією “Укрреставрація” та Управлінням справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договір №40 на виконання першої черги робіт по ремонту, реконструкції з деякими реставраційними роботами в адміністративному будинку по вулиці Хрещатик, 36 в м. Києві.

Відповідно до п.1.1 цього договору позивач зобов'язувався виконати за завданням відповідача першу чергу робіт по ремонту, реконструкції з деякими реставраційними роботами в адміністративному будинку по вул. Хрещатик, 36 в м. Києві згідно затвердженої проектно-кошторисної документації та умов договору з використанням своїх матеріалів, конструкцій та виробів, що поставляються позивачем, а відповідач зобов'язувався передати затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування та оплату згідно актів виконаних робіт по мірі надходження коштів з бюджету.

Згідно з п.2 цього договору очікувана вартість проведення робіт за договором згідно розрахунку договірної ціни, передбаченої в додатку №1 до договору склала 25000000 грн., в т.ч. ПДВ 4166666,66грн.

Відповідно до п.4.3 даного договору відповідач щомісячно здійснює оплату робіт, виконаних позивачем згідно з актами КБ-3 за фактично виконані об'єми робіт та згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією. В порядку, передбаченому п.4.4 названого договору відповідач один раз на місяць перераховує позивачу передплату в розмірі 30 відсотків вартості запланованих об'ємів робіт на придбання необхідних матеріалів та виробів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання умов договору за період з червня 2005р. по квітень 2006р. позивачем та відповідачем було підписано акти виконаних робіт форми КБ-2В на загальну суму 22355182,89грн. Ця сума у відповідності із умовами договору в повному обсязі була отримана позивачем.

Разом з цим, пунктом 2 Договору передбачалось, що остаточна вартість робіт буде уточнена та узгоджена сторонами після проведення державної експертизи проектно-кошторисної документації по об'єкту.

Згідно підписаних сторонами та скріплених печатками довідок форми №КБ-3 вартість виконаних підрядних робіт та витрат за березень 2006р. склала 1457226грн., за квітень 2006р. - 739977,6грн.

Платіжним дорученням №5 від 13.03.2006р. відповідач сплатив позивачу 30% предоплати за придбання матеріалів в сумі 428400грн. згідно графіку виконання робіт за березень 2006р. до договору №40 від 18.05.2005р., а платіжним дорученням №6 від 07.04.2006р. відповідач сплатив позивачу 308826грн. - оплата за ремонтні роботи за березень 2006р. згідно реєстру актів виконаних робіт за березень 2006р. згідно договору №40 від 18.05.2005р.

26 серпня 2005р. сторонами укладено додаткову угоду №61 до договору, що є невід'ємною його частиною, в якій перебачили обов'язкове проведення службою "Київдержекспертиза" контрольних обмірів відповідності обсягів виконаних і сплачених робіт затвердженій проектно-кошторисній документації по обертах, що фінансуються із відповідності до "Положення про порядок проведення контрольних обмірів на об'єктах будівництва, капітального ремонту (ремонту), реставрації", затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.11.2003 №2171.

Згідно з реєстрами №1 перевірки обсягів виконаних робіт, виконаних спеціалізованою державною організацією "Київська міська служба Української інвестиційної експертизи" (службою "Київдержекспертиза"), за весь період дії договору, тобто з червня 2005р. по лютий 2006р. відповідно до наданих актів за формою №КБ-2в було встановлено суттєві розходження між обсягом виконаних і обсягом оплачених робіт.

12 січня 2006 сторонами підписаний акт до реєстру №1 служби "Київдержекспертиза" перевірки виконаних обсягів робіт за червень-вересень 2005р. на об'єкті: "Ремонт, реконструкція з деякими реставраційними роботами в адміністративному будинку по вул. Хрещатик, 36" (Акт до реєстру №1 від 12.01.2006р.), в якому зазначено, що за період з червня по вересень 2005 року Управління справами перерахувало корпорації "Укрреставрація", згідно актів виконаних робіт, 7094862,6грн., прийнято в результаті перевірки службою "Київдержекспертиза" 5045364,8грн. Різницю в сумі 2049497,2грн. буде знято з актів виконаних робіт за лютий 2006р. - 600000грн.; березень 2006р. - 720000тис.грн.; квітень 2006 року - 72949720грн.

Як вбачається із встановлених судом першої та апеляційної інстанцій обставин, за період з червня по вересень 2005р. згідно актів виконаних робіт відповідач перерахував позивачу 7094862,6грн., а в результаті перевірки службою "Київдержекспертиза" було прийнято 5045364,8грн.

Пунктом 4.8 названого договору передбачалось право відповідача, як замовника робіт, зменшувати суму перерахування за виконані роботи на вартість робіт, що виконані з порушенням діючих норм і правил на період до їх усунення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підписанням акту №1 до реєстру Київдержекспертизи від 12 січня 2006 року позивачем фактично підтверджено виявлені службою "Київдержекспертиза" порушення позивачем діючих правил визначення обсягів виконаних підрядних робіт і визнано завищення обсягів робіт на загальну суму 2049497,2грн. Крім цього, зазначеним актом сторони фактично встановили графік погашення суми завищень.

Відповідно до п.3.3.12 "Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000", затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000р. N174 незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявленні у розрахунках за виконані роботи (форми NКБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та NКБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрати", які були відповідно оформлені та оплачені за попередні періоди) безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок господарського суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача перед позивачем за квітень 2006р. з урахуванням здійснених платежів та акту №1 до реєстру Київдержекспертизи становить 21923,2грн., а заборгованість в сумі 1459877,79грн. обставинами справи не підтверджується.

При цьому колегія суддів не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що актом до реєстру №1 Київдержекспертизи сторони внесли зміни до договору в частині обсягів, складу та вартості робіт і матеріалів, оскільки, як було встановлено судами попередніх інстанцій, зазначеним актом сторони лише підтвердили факт завищення обсягів виконаних позивачем робіт.

Враховуючи встановлені попередніми судовими інстанціями обставини у даній справі, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із висновками господарського суду м. Києва про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за виконані підрядні роботи в сумі 21923,2грн., інфляційних витрат в розмірі 108,92грн., 3% річних в сумі 112,25грн., пені в розмірі 350,77грн. 224,95грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно статті 1117 ГПК України переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню як така, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, ст.877 ЦК України, а також Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000., а скасоване нею законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління справами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у справі №12/380 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2007р. скасувати, рішення господарського суду м. Києва від 28.02.2007р. у справі №12/380 залишити в силі.

Головуючий                                                                       Невдашенко Л.П.

С у д д я                                                                                Дунаєвська Н.Г.

С у д д я                                                                                 Михайлюк М.М.