ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05.04.2007р.

№ 28/244-А

за позовом          державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва

до                    товариства з обмеженою відповідальністю “Апогей СВ”

про                    стягнення 3 115,00 грн.

Суддя Копитова О.С.

При секретарі судового засідання  Ільмухіній Т.Ф.

За участі представників сторін:

від позивача:          Препелецький В.Д.–ст. держ.под.інсп., дов. № 2853/9/10-008  від  20.03.07р.

від відповідача:          не з’явився

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до п. 6 Розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 05.04.07 року  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи :

Державна податкова інспекція у Оболонському районі м. Києва звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Апогей СВ” про стягнення заборгованості в сумі 3 115,00 грн.

Позивач зазначає, що зазначений борг утворився у відповідача на підставі самостійно узгоджених зобов’язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток які у встановлені законом строки сплачені не були.

Крім того, під час проведення перевірки щодо своєчасності подання відповідачем податкової звітності, виявлені порушення податкового законодавства, а саме не подання відповідачем податкових декларацій з податку на прибуток за 1 півріччя 2006 року, 2006 рік у встановлені законодавством терміни та порушення термінів податкової звітності.

За результатами перевірки складено акт, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, яким відповідачу за порушення чинного законодавства визначено суму штрафних санкцій.

Зважаючи на те, що відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, позивач і звернувся до господарського суду м. Києва та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач правом на участь свого представника у судових засіданнях не скористався, вимог ухвали суду не виконав. В зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи неодноразово відкладався в судових засіданнях оголошувалась перерва, ухвали суду та повістки про виклик направлялись відповідачу за всіма наявними в матеріалах справи адресами, в тому числі і за адресою, зазначеною в довідці ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Апогей СВ»(далі ТОВ «Апогей СВ») зареєстроване Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією 28.10.2002 р. свідоцтво № 596172, .

ТОВ «Апогей СВ»у визначеному законодавством порядку, самостійно задекларувало свої податкові зобов’язання та подало до ДПІ у Оболонському районі м. Києва податкові декларації з податку на прибуток за 1 квартал, 1 півріччя 2006 року та 2006 рік визначивши зобов’язання в розмірі 1 400,00 грн. та податкові декларації з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень червень, липень, серпень вересень 2006 року визначивши зобов’язання в розмірі 1205,00 грн. (копії декларацій за зазначений період знаходяться в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що самостійно визначені в деклараціях суми зобов’язань по податку на прибуток та податку на додану вартість не сплачені та станом на день розгляду справи сума заборгованості складає 2 605,00 грн. (1400,00 грн. по податку на прибуток, 1205,00 грн. по податку на додану вартість).

Існуюча заборгованість підтверджується довідкою та витягами з облікових даних платника податків.

Крім того, 06.06.2006 року позивачем проводилась перевірка щодо своєчасності подання відповідачем податкової звітності, за результатами якої складно акт № 2826/15-11.

Під час перевірки виявлено порушення вимог податкового законодавства, а саме не подання податкових декларацій з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року та 11 місяців 2005 року та порушення терміну подання податкової декларації за податку на прибуток за 2005 рік.

На підставі акту 04.07.2006 року позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій в розмірі 510,00 грн. В матеріалах справи містяться докази направлення відповідачу повідомлення-рішення та розміщення його на дошці податкових оголошень.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача складає 3 115,00 грн., в тому числі 1 205,00 грн. –податок на додану вартість, 1 910,00 грн. (1 400,00 грн. основна заборгованість, 510,00 грн. штрафні санкції) –податок на прибуток.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з п. 1.2 ст. 1 зазначеного Закону податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У відповідності до п. 5.1 ст. 5  Закону України  «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5  Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно  пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього. (пп.5.2.2).

Заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. (пп.5.2.3).

Процедура адміністративного оскарження закінчується, у тому числі, останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення. (пп.5.2.4).

Також, відповідно до пп. 5.2.5 платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов’язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

Жодних доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку податкового повідомлення - рішення на підставі якого позивач просить стягнути суму боргу матеріали справи не містять і таким чином визначене в ньому зобов'язання є узгодженими станом на час розгляду справи.

Відповідно до пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону узгоджена сума податкового зобов'язання,  не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпункт 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов’язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов’язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк (п. “а” пп. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону).

У разі коли податковий орган чи пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги у зв’язку з незнаходженням посадових осіб, податковий орган розміщує податкові вимоги на дошці податкових оголошень. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення (пп. 6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону).

Друга податкова вимога надсилається не раніше тридцятого календарного дня від дня вручення першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки (п. „б” пп. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону).

Відповідно до пп. 6.4.2 п. 6.2 ст. 6 Закону у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

В матеріалах справи містяться докази направлення відповідачу першої та другої податкових вимог, та розміщення їх на дошці податкових оголошень, однак сплата боргу не відбулась.

Відповідно до п. 17.1. ст.17 Закону штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Відповідно до пп. 17.1.1. п. 17.1 ст. 17 Закону у разі коли платник податків, що не подає податкову декларацію у строки визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподаткованих  мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно п. 17.3 ст. 17 Закону сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7 ст. 1 Закону примусове  стягнення  -  звернення  стягнення  на активи платника податків в рахунок погашення його податкового боргу,  без попереднього узгодження його суми таким платником податків. Активи платника податків –кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Згідно пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу.

Відповідно до зазначених норм та користуючись правом передбаченим п.11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості перед бюджетом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач самостійно узгодив суми податкових зобов’язань зазначивши їх в деклараціях, сплату узгоджених зобов’язань у встановлені строки в повному обсязі не провів; суму штрафу нарахованого податковим органом у встановлені строки не сплатив, податкового повідомлення-рішення не оскаржував; наявність боргу не заперечив, доказів сплати боргу до бюджету не надав.

За викладених обставин, господарський суд вважає позовні вимоги  обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, а позовну заяву такою, що  підлягає задоволенню в  повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст.  94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 21, 71, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства  України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Апогей СВ” (, 04074, м. Київ, вул. Бережанська, 6-А, р/р 5028 в КБ «Приватбанк»у м. Дніпропетровськ МФО 305299) на користь Держави суму  податкового боргу в розмірі 3 115,00 грн. в тому числі:

-          з податку на прибуток в розмірі 1 910 (одна тисяча дев’ятсот десять) грн. на р/р 0006, код 11021000, одержувач ВДК у Оболонському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувач УДК у м. Києві, МФО 820019;

-          з податку на додану вартість в  розмірі 1 205 (одна тисяча двісті п’ять) грн. на р/р 0006, код 14010100, одержувач ВДК у Оболонському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077951, банк одержувач УДК у м. Києві, МФО 820019;

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя
О.С. Копитова