ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс», м. Одеса

До                    Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна

залізниця», м. Київ

Про                    відшкодування збитків у розмірі  287 893,43 грн.

Суддя  Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                    Швець О.В. –пред. за довіреністю

Цибуля С.С. - директор

Від відповідача           Лагода О.А. –пред. за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків, завданих нестачею вантажу (паливо ТС-1), посилаючись на відповідальність перевізника за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.06р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.11.06 р.

Під час судового засідання 20.11.06 р. позивач звернувся до суду з клопотанням про призначення судової експертизи замикальних та запобіжних (контрольних) пристроїв (засобів) для вирішення експертизою спеціальних питань, зокрема про те чи - чи розкривались і обтискувались повторно надані на експертизу пломби після їх обтиснення пломбувальними лещатами.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та задовольнив його.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.06 р. було вирішено призначити судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У зв’язку з призначенням судової експертизи, провадження у справі було зупинено, в порядку ст. 79 ГПК України, до закінчення експертизи, а матеріали справи надісилались до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. від 28.03.07р. № 9 справу № 40/539 (2006 р.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс»до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»про відшкодування збитків у розмірі 287 893,43 грн. було передано судді Качан Н.І.

29.05.2007р. до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи                 № 40/539, речові докази та висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 11717.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.07р. було поновлено провадження у справі № 40/539 та призначено її розгляд на 19.06.07р.

В судовому засіданні 19.06.07 р. представником відповідача було заявлено клопотання про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державне підприємство «Вінницятрансприлад».

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Суд визнав клопотання відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню .

Під час цього ж судового засідання представники сторін заявили клопотання про продовження терміну розгляду справи, у зв’язку з необхідністю більш тривалого часу для дослідження доказів по справі та проведення звірки взаєморозрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.07 р. було продовжено термін розгляду справи та відкладено розгляд справи на 12.09.07 р.

12.09.2007 р. судом продовжено розгляд справи.

Представником відповідача було надано пояснення та листування на запити відповідача  від ДП  «Вінницятрансприлад», які залучено до матеріалів справи.

Представником позивача були надані доповнення та уточнення до позовних вимог. Позов за уточненим розрахунком позивач підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в відзиві та доповненнях до нього звернув увагу суду на проведення всебічного відомчого розслідування висновків трасологічної експертизи ЗПП та пояснення надані їх виробником.

В судовому засіданні відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувались  короткочасні перерви .

Відповідно до ст.ст. 82 –85 ГПК України 20.09.07 р. в судовому засіданні була оголошена резолютивна частина рішення та  закінчено розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  заслухавши пояснення представників сторін , Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до генерального договору № 39-06/Н від 19.12.05 р. про поставну нафтопродуктів та Додаткової угоди № 1 до нього, укладених між ТОВ «Новойл»та ТОВ «Інтерім Сервіс»(позивач по справі), ТОВ «Інтерім Сервіс»прийняло на умовах FCA            ст. Кагамлицька Південної залізниці десять вагоно-цистерн з паливом ТС-1 у кількості 552,150 тон на суму 2 330 073,00 грн. (з ПДВ).

30 серпня 2006 р. зі ст. Кагамлицька всі десять вагонів з паливом були відправлені на адресу ТОВ «Інтерім Сервіс»на ст. Одеса-Західна, куди прибули 02.09.06 р. На ст. Одеса-Західна вантаж позивачем був переданий під охорону  залізниці.

02 вересня 2006 р. вісім із десяти вагоно-цистерн №№ 74730979, 74226101, 74213646, 73950925, 74249228, 74046160, 73924136, 74011867 з паливом зі ст. Одеса-Західна позивачем були відправлені на адресу Вантажоодержувача на ст. Чернігів Південно-Західної залізниці, при цьому переопломбування не проводилося.

Факт переадресування  вагонів підтверджується квитанціями про приймання вантажу №№ 40836590, 40836591, 40836592, 40836593, 40836594, 40836595, 40836596, 40836597, які залучені до матеріалів справи.

При прийманні вантажу 05 –06 вересня 2006 р. у шести вагонах №№74730979, 74226101, 74213646, 73950925, 74249228, 74046160 була виявлена нестача. Даний факт засвідчений Актами приймання нафтопродуктів за кількістю № Д/152/1674-0003 від 05.09.06 р. та № Д/152/1674-0004 від 06.09.06 р., які підписані представниками підприємства Комбінат «Айстра»(вантажоодержувач) та представниками вантажовідправника, тому приймаються судом як належний 2-х сторонній доказ.

Крім того, нестача вантажу підтверджується в Актах експертизи № В-35/1 та № В-35/2 від 06.09.06 р., предметом якої було визначення маси нетто палива для реактивних двигунів розрахунковим методом після замірювання.

При прийнятті вантажу встановлено, що фактична кількість вантажу становить 278,235 тонн, в той час як згідно документів повинна становити 340,15 тонн.

За розрахунком позивача нестача з урахуванням природного убутку становить 61,866 тонн.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документу відправника.

Відповідно до Генерального договору про поставку нафтопродуктів вартість палива за 1 тонну становить 4220,00 грн. з ПДВ.

За розрахунком позивача прямі збитки від нестачі вантажу складаються від вартості втраченого вантажу, крім того позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на провізну плату, плату за охорону вантажу, витрати за користування овердрафтом, вартість експертизи ТПП та поштові витрати. Таким чином, збитки від нестачі за розрахунком позивача уточнювались і прийняті судом як доведені та обгрунтовані.

Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Згідно ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу.

06.09.2006 р. вантажоодержувачем  була направлена заява № 294 начальнику станції Чернігів про складання комерційного та технічного актів. Листом № 220 від 07.09.2007 р. у складанні актів було відмовлено.

Згідно вимог п. 16 Правил складання актів відмова у складанні актів була своєчасно оскаржена, проте відповідач не врахував ці події при формуванні відповіді  та у відповіді на претензію.

18.09.2006 р. позивач направив відповідачу претензію  про відшкодування збитків за нестачу вантажу в розмірі 287 893,43 грн.

Відповідач надав відповідь на претензію № А-91 від 06.10.2006 р., в якій повідомив  про відмову від задоволення претензії, посилаючись на ст.ст. 11,114,115,130,133 Статуту  залізниць України. Крім того, заперечення відповідача проти задоволення вимог позову ґрунтуються на тому, що згідно ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, якщо вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника.

Під час розгляду судової справи за клопотанням позивача судом була призначена судова експертиза замикальних та запобіжних (контрольних) пристроїв (засобів).

Згідно Висновку № 11717 трасологічної експертизи за даною справою від 23 травня 2007 р. експертом Якименко Р.В. надані наступні висновки:

1. Надані на дослідження ЗПП (типу «Варта-Універсал-М») №№ 1 – 8 після навішування не розкривалися та повторному навішуванню, не піддавалися.

2. Витяги з ЗПП даного типу («Варта-Універсал-М») пломбувальні троси без утворення групи слідів, які характерні для несанкціонованого відкривання, не можливо.

3. Позначення індивідуальних номерів на наданих на дослідження ЗПП №№ 1 –8 нанесені не заводським (на спеціальному устаткуванні), а саморобним способом.

У зв’язку із зверненням відповідача на підприємство де виготовлювались ЗПП  (Вінницятрансприлад) до матеріалів справи залучено  інформацію про виготовлення спірних ЗПП. Судом приймається до відома листування та доводи відповідача про можливість виготовлення та здійснення ЗПП таким способом, який застосовувався в ДП виготовлювача. Однак  навіть приймаючи до уваги довідку складену по кожному із номерних ЗПП неможливо прийти до однозначного та безумовного висновку, що маркування наносились ударним способом  саме виготовлювачем ( не має підтвердження у часі виготовлення цих маркувань )

Беручи до уваги висновки експертизи, суд доходить висновку, що ЗПП при перевезенні вантажу могли бути замінені на інші ЗПП, які були виготовлені саморобним способом, що свідчить  про доступ до вантажу  з вини перевізника .

Під час розгляду справи представником позивача була надана заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої загальний розмір збитків, спричинених нестачею, складає 287 893,43 грн.

Позивач обґрунтовує наведений розрахунок збитків, посилаючись на єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів, проведення обліково розрахункових операцій встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України від 02 квітня 1998 року                      № 81/38/101/235/122. При цьому зазначає, що вимоги зазначеної Інструкції є обов’язковими для підприємств, установ та організацій всіх галузей народного господарства і всіх форм власності, а також для громадян –суб’єктів підприємницької діяльності, що займаються придбанням, транспортуванням, зберіганням та реалізацією нафти і нафтопродуктів на території України.

Посилаючись на п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрований  в Міністерстві Юстиції 24.11.2000 року за № 862/5083, позивач вказує, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою визначеною на станції призначення не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Дійсно відповідно до Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. за № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»вказується, що «недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення». Тобто для обчислення правильного розрахунку у нашому випадку необхідно врахувати саме ці два показника. Норми природної втрати обчислюються відповідно до Постанови Державного комітету СРСР матеріально-технічного забезпечення від 26.03.1986 року № 40 і складають 0,021 % від маси вантажу. Стосовно граничного розходження визначення маси нетто, то у п. 4.1.2.2. наведеної Інструкції визначено розмір відносної похибки під час вимірювань маси нетто нафтопродуктів від 100 тонн і більше і цей показник дорівнює +-0,5 %.

Зазначені доводи та обґрунтування позивача вказують на допущену відповідачем помилку при визначенні норми природної втрати та розходження визначення маси нетто у розмірі 2 % маси замість встановленої норми 0,5 %.

Суд погоджується з наведеними розрахунками позивача, а тому, додаткові пояснення відповідача стосовно цих нарахувань визнаються помилковими та безпідставними.

Враховуючи положення п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вимоги позивача щодо стягнення збитків, завданих нестачею вантажу, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за останнім розрахунком позивача у розмірі 287 893,43 грн.

Позивачем понесені судові витрати, які відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно задоволених вимог (витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, державного мита, включаючи частину витрат на проведення судової експертизи).

Керуючись  Статутом залізниць України, ст. 22 ЦК України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити, витрати на експертизу покласти на сторони порівну.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-західна залізниця»(01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, , р/р 04 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва, МФО 322959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс»(65084, м. Одеса, Французький бульвар, 85, р/р 5 в АБ Південний», МФО 328209, ) вартість нестачі вантажу у розмірі 287 893 (двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот дев’яносто три) грн. 43 коп.,  2 878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 93 коп. витрат по сплаті держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та          1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 40 коп. витрат на проведення експертизи

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан

Дата підписання 28 вересня 2007року