ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.
№ 15/08-07-62

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Полянський А.Г.

судді
Коробенко Г.П.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок
України "Укрпрофоздоровниця"

на
рішення від 05.04.2007 р. Господарського суду Одеської області та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007 р.

у справі
№ 15/08-07-62 господарського суду Одеської області

за позовом
Одеського дочірнього підприємства ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

До
ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

третя особа
ДПІ у Приморському районі м. Одеси

про
стягнення 211 749,47 грн.

За участю представників сторін:

позивач –арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.,

відповідач –Асатрян Т.Л. дов. від 18.07.2007 р. № 18/07-1,

третя особа –не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.04.2007 р. (суддя  - Петров В.С.) позов задоволено. Стягнуто з ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь позивача 211 749,47 грн. Додатковим рішенням від 22.05.2007 р. на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 88 ГПК України вирішено стягнути з відповідача на користь Одеське ДП ЗАТ "Укр профздоровниця" 85 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення су дового процесу, а також 2 032,49 грн. держмита до Державного бюджету України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007 р. (судді -  Лашин В.В., Єрмілов Г.А.,  Воронюк О.Л.) рішення від 05.04.2007 р. Господарського суду Одеської області залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 22.10.2007 р. у зв’язку з відпусткою суддів Муравйова О.В. та Фролової Г.М., для перегляду в касаційному порядку справи № 15/08-07-62 призначеної до розгляду на 23.10.2007 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Полянський А.Г., судді – Коробенко Г.П., Ходаківська І.П.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" від 22.01.2003 р. та наказом № 34 правління відповідача від 04.02.2003 р. "Про ліквідацію Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" було вирішено ліквідувати позивача з передачею всього його майна ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" клінічний санаторій "Лермонтовський" на підставі п. 11.2 Статуту Одесько го ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця".

Станом на 01.01.2000 р. в статутному фонді Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" знаходились основні засоби, обігові кошти та інші матеріальні цін ності на суму 129 190 800 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.10.2005 р. було порушено провадження про банкрутство Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" як відсутнього боржника в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також у зв'язку з неспроможністю останнього сплатити заборгованість на суму 211 749,47 грн.

Одеське ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" було визнано банкрутом за заявою ДПІ у Приморському районі м. Одеси у зв'язку з непогашенням боржником заборгованості, що утворилась по штрафним санкціям з податку на додану вартість згідно пові домлень-рішень № від 03.12.2004 р. та № від 03.12.2004 р.

Постановою господарського суду Одеської області від 16.01.2006 р. позивач був визнаний банкрутом.

З метою відновлення платоспроможності боржника та погашення всіх боргів Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" позивач звернувся з позовом про повернення незаконно вилучених коштів та майна шляхом стягнення з ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" 211 749,47 грн.

Попередніми судовими інстанціями було встановлено, що внаслідок умисних дій позивача, як контролюючого підприємства, Одеське ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"  було залишено без активів та можливості виконати боргові зобов'язання перед кредиторами, в тому числі і перед бю джетом, що призвело до визнання його банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної про цедури.

Відповідно до ст. 609 ЦК України, зобов’язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Згідно з ч. 7 ст. 59 ГК України, суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.

Судами було зазначено, що таких відомостей матеріали справи не містять.

Також апеляційний господарський суд правомірно послався на  ч.ч. 6, 7 ст. 126 ГК України, згідно якої, якщо з вини контролюючого підприємства дочірнім підприємством було укладено (здійснено) невигідні для нього угоди або операції, то контролююче підприємство повинно компенсувати завдані дочірньому підприємству збитки.

Якщо дочірнє підприємство з вини контролюючого підприємства опиниться у стані неплатоспроможності і буде визнано банкрутом, то субсидіарну відповідальність перед кредиторами дочірнього підприємства нестиме контролююче підприємство.

Відповідно до ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Враховуючи, що в порушення вказаних вимог та ліквідаційних заходів, не узгодження питання щодо внесення запису про припинення юридичної особи, залишення від повідачем Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" без активів та можливості виконати боргові зобов'язання перед кредиторами, стало підставою для ліквідації підприємства відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦК України, попередніми судовими інстанціями правомірно та обгрунтовано було задоволено позов Одеського ДП ЗАТ "Укрпрофоздоровниця".

За таких обставин, перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним  чином  проаналізували відносини сторін.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007 року у справі № 15/08-07-62 залишити без змін.

Поновити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2007 року у справі № 15/08-07-62.

Головуючий    суддя                                                                   Полянський А.Г.

Судді                                                                                             Коробенко Г.П.

Ходаківська І.П.