ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.08.07                                                                                           Справа№ 2/505-10/128

За позовом :  ДТГО „Львівська залізниця”  м. Львів

До відповідача :   Державна інспекція  з контролю за цінами у  Тернопільській області

про  визнання протиправним та скасування  рішення  акту  індивідуальної дії № 18  від 12.03.2007 року , яке помилково датоване  12.03.2005 року.

Суддя: Довга О.І.

Секретар : Яремчук С.М.

Представники сторін:

Від позивача :     Шевчишин О.С.  -  довіреність № НЮ-1028 від  22.09.2006 року

Від відповідача:    Шляхчук  М.В.  -  довіреність  № 812 від  11.06.2007 року

Представникам роз’яснені права та обов’язки передбачені ст.ст. 49-59 КАС України, підстави та право відводу судді –ст. 27 КАС України, та секретаря судового засідання –ст. 29 КАС України.

Заяв та клопотань про відвід судді та секретаря судового засідання не подано.

Суть спору:

На розгляді   господарського  суду Львівської області знаходиться адміністративний  позов   ДТГО  „Львівська  залізниця”  м. Львів  до Державної  інспекції з   контролю за цінами у Тернопільській області  про  визнання протиправним та  скасування  рішення акту  індивідуальної дії № 18  від 12.03.2007 року , яке помилково датоване  12.03.2005 року.

Причини  відкладення  розгляду спору  викладено в попередніх ухвалах господарського  суду.

В  продовженому судовому засіданні   16.08.2007 року  представник  позивача  підтримує позовні вимоги повністю, просить позов задоволити.

Представники  відповідача проти адміністративного  позову  під час   судового розгляду спору  заперечують,  просять в задоволенні позовних вимог відмовити  виходячи з  наступного :

Державною  інспекцією з контролю за цінами в Тернопільській області  проведено  перевірку  щодо порядку  встановлення і  застосування  тарифів  на охорону  та супроводження  вантажів, що здійснюється  воєнізованою охороною на  залізничному транспорті  у Відокремленому  підрозділі „Тернопільський   загін  воєнізованої  охорони” Державного  територіально-галузевого об‘єднання  „Львівська  залізниця” ( акт  перевірки від 05.03.2007 року в матеріалах справи ).

Відокремлений  підрозділ „Тернопільський  загін  воєнізованої  охорони” ДТГО „Львівська залізниця” ( надалі ВП „Тернопільський  загін  воєнізованої охорони”) є однією з  організаційних ланок системи  спеціалізованих  воєнізованих підрозділів, що здійснює охорону вантажу  на шляху прямування , об‘єктів на підприємствах, в установах та організаціях, що входять  до  сфери управління  Залізниці.

Між  ВП „Тернопільський  загін  воєнізованої  охорони” та ДП  „Хоростківський  спиртзавод”  укладено договір № 2/1 про надання  послуг  по охороні та супроводу вантажу.

Оскільки  предмет договору  відповідає головним  завданням відомчої охорони , та даним договором не  передбачено надання  додаткових  послуг, метою яких було би  запровадження нових функцій, плата за виконання  функцій, як вважає  відповідач, покладених на ВП „Тернопільський  загін  воєнізованої  охорони”  повинна  стягуватись згідно з тарифами відповідно  до Положення „ Про відомчу  воєнізовану охорону на залізничному транспорті”  та  Порядку  проведення  розрахунків  за супроводження та  охорону вантажів  особовим складом  і засобами відомчої  воєнізованої  охорони  на залізничному транспорті  України від 20.01.1997 року № 18.

Вказаною перевіркою встановлено, що Відокремленим підрозділом „Тернопільський загін  воєнізованої охорони” ДТГО „Львівська залізниця” протягом 2006 року  застосовувались тарифи на охорону  та супроводження  вантажів  на договірній  основі  на  вантажі, які повинні  супроводжуватись  особовим  складом  відомчої  воєнізованої охорони  на всьому шляху  прямування  за тарифами, встановленими Міністерством  транспорту  та Міністерством  економіки  України.

У своїх поясненнях  відповідач зазначає, що  ВП „Тернопільський  загін  воєнізованої  охорони” при нарахуванні плати  за  охорону та  супроводження вантажу  було порушено  наказ Міністерства транспорту України від 20.01.1997 року № 18 „Про  охорону  і супровід  вантажів, що  перевозяться  залізничним транспортом України”, та порядок  проведення  розрахунків  за супроводження  і охорону  вантажів  особовим складом і засобами відомчої  воєнізованої охорони на  залізничному  транспорті України  затвердженого Міністерством  транспорту  України від 20.01.1997 року № 18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані суду  докази в сукупності, суд визнав позов документально  та нормативно обґрунтованим  з наступних підстав :

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних судів, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідно місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Суд, оцінюючи  правомірними дії  позивача в частині  застосування договірної плати за  надані  залізницею послуги з охорони  та супроводу  вантажів  воєнізованою охороною залізниці   протягом 2006 року , за погодженими цінами із ДП „Хоростківський   спиртзавод”  калькуляціями  та договором,  виходить з наступних  обставин  справи  та доказів :

Відповідачем   у справі , відповідно до рушення  № 18 від 12.03.2007 року,   застосовано  до   позивача  економічні санкції  за порушення  державної дисципліни цін. Дане рішення  прийняте  на підставі акту перевірки  від 05.03.2007 року  без номеру.

В акті перевірки    від 05.03.2007р. у розділі "Тарифи на охорону та супроводження вантажів" зазначено, що "у п.2 приміток до наказу Мінтрансу від 20.01.1997р. № 18 "Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України" зазначено, що „за заявою вантажовідправника або вантажоодержувача всі вантажі ,що перевозяться, але незазначені в цьому Переліку, супроводжуються та охороняються воєнізованою охороною Укрзалізниці на договірній основі".

У  підписаному  позивачем  15.02.2005 року  договорі № 2/1/НОР-2/НОЮ-05/9 , який  діяв до січня 2006 року , не передбачено застосування  тарифу на охорону  та супровід вантажу  згідно  Тарифного керівництва № 1, а  нарахування  попередньої  оплати в  розмірі 100%  послуги  відповідно до  пункту  7.1.  цього  договору  проводиться  за охорону  та супровід вантажу  від станції  відправлення  до  станції  призначення, на яких вагони  із вантажем  безумовно затримуються  на певний час,  простоюють в  очікуванні  здійснення  необхідних  операцій по їх відправленню  та прийому вантажу  одержувачем.

Згідно  ст. 6 Статуту  залізниць України,  затвердженого  постановою Кабінету  Міністрів України  за № 457  від  06.04.1998  року тариф за  перевезення вантажів –це система  цінових ставок, за якими  провадяться  розрахунки  за перевезення, а збори -  це  цінові ставки, за якими  провадяться  розрахунки  за виконання  послуг, пов‘язаних  з перевезенням  вантажів.

Відповідно до пункту 25 пункту 26 розділу 1 Тарифного керівництва №1 (далі - ТК №1) за вільним тарифом здійснюється виділення на прохання відправників чи одержувачів стрільців воєнізованої охорони для супроводження при перевезенні вантажів, не зазначених в п. 27 цього розділу, а тому за охорону і супроводження спирту, стягується плата за домовленістю сторін (договірна плата).

При наявності договору із ДП "Хоростківським спиртозаводом" від 15.02.2005р. та згідно ТК № 1 , що зазначене а Акті перевірки від 05.03.2007р., відповідачем не доведено   , що згідно укладеного договору розрахунок вартості охорони та супроводу вантажу (спирт), який належить до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, для ДП "Хоростківський спиртозавод" Загін здійснює виходячи з кількості годин затверджених на охорону, супровід та договірного тарифу згідно калькуляції замість тарифів, затверджених наказом Мінтрансу від 15.11.99р. № 551 із змінами та доповненнями. Безпосередньо за супроводження та охорону вантажів тарифи визначені в таблиці 4 п. 27 розділу 1 ТК № 1, виходячи з вагоно - кілометрів, і встановлені виключно для здійснення двох функцій одночасно - охорони і супроводження, які виконуються під час руху поїздів з вантажем, оскільки визначається в вагоно - кілометрах.

Суд приймає до уваги  покликання  позивача  на те, що тарифи зазначені  в таблиці 4 пункту 27 розділу 1 Тарифного  керівництва № 1  за охорону  та супровід  вантажів  воєнізованою охороною залізниці не  включають  будь-яких доплат та зборів  в період  простою  чи затримки  вагонів  із таким вантажем  на станціях  відправлення  або прибуття,  чи  проміжкових станціях,  оскільки   договором  від  15.02.2005 року  регулюються  саме ці правовідносини  з питань охорони  та супроводу  вантажів  воєнізованою охороною   між залізницею та  ДП „ Хоростківським  спиртзаводом”,  і такі відносини пов‘язані  із перевезенням  таких  вантажів.

Враховуючи, що договір від 15.02.2005р. з ДП "Хоростківський спиртозавод", на який покликається Інспекція в Акті перевірки від 05.03.2007р. встановлює виникнення правовідносин з послуг, пов'язаних із перевезенням вантажів, тобто з охорони і супроводу вантажів за час простою (затримки) вагонів від станції відправлення в очікування відправлення до станції призначення в очікування прийому та їх розвантаження одержувачем, у тому числі час простою на проміжних станціях, які знаходяться по маршруту слідування вагонів, тому за правовою природою 100% попередня оплата послуг, визначена п.7.1 договору є збором, розмір якого не залежить від тарифної відстані і стягується окремо від тарифу на підставі п.27.2. ТК № 1. А також, відповідно до п.27.3 даного збірника якщо для належної охорони товарів потрібні спеціальні вагони, додаткове супроводження, засоби індивідуального захисту, сигналізація і зв'язок, то плата за супроводження й охорону встановлюється сторонами на договірній основі.

Тому, Інспекцією в Акті перевірки неправомірно зазначено, що за період 01.01.2006р. по 31.12.2006р. підприємством необгрунтовано одержана виручка в сумі 7213,8 грн.

Згідно Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами , затверджене постановою КМУ №1819 від 13.12.2000р., Держінспекція цін є урядовим органом державного управління (п.1), яка у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки, а також цим Положенням.

Відповідно до  ч.2 ст.19 Конституції України органи  державної влади  та їх посадові  особи  зобов‘язані  діяти  лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та  законами України.

Згідно ст. 192 ГК України повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворенням визначаються законом про ціни і ціноутворення, іншими законодавчими актами. При винесенні рішення №18 від 12.03.2007р. відповідач діяв з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України , ст. 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення"  , Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. №1819.

Відповідно  до ст. 13 Закону  України „ Про ціни  і ціноутворення” та п. 1 Положення  про державну інспекцію з контрою за цінами  на відповідача покладений  державний контроль  за додержанням  державної дисципліни  цін  при  встановленні  та застосування  державних  фіксованих  та регульованих цін та тарифів, тому суд  вважає, що  відповідачем   перевищено  його  повноваження  у зв‘язку  із перевіркою  вільних тарифів, за результатами якої  позивач  був  неправомірно  притягнутий  до відповідальності.

Рішення №18 від 12.03.2007р. не відповідає нормативно - правовим актам, які регулюють  діяльність та порядок нарахування плати за послуги пов'язані з охороною та супроводом вантажів згідно п.27.2. та п.27.3 ТК № 1, а також, Збірнику № 6 Правил перевезень і тарифів залізничного транспорту України затвердженого наказами Міністерства транспорту від 19.07.2000р. № 337 та від 05.02.2001р. № 68, зареєстрованих у Міністерстві юстиції 31.07.2000р. за № 461/4682 та 05.02.2001р. № 11/5307; наказу Міністерства транспорту України від 20.01.1997р. № 18 "Про охорону і супровід вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України"; Порядку проведення розрахунків за супроводження і охорону вантажів особовим складом і засобами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті України затвердженого Міністерством транспорту України та наказу Мінтрансу від 15.11.1999р. № 551(зі змінами та доповненнями) "Про затвердження Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України і коефіцієнтів, що застосовується до тарифів цього Збірника", яке полягає у завищенні плати за послуги по охороні та супроводженні вантажів, що включені до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони.

Керуючись ст.ст.  2,11,41,49,51,53,54,69,70,71,72,76,79,86,87-97,100,103,122-124,126,127-128,130,133,134,137-151,153,154, 158-163,167 КАС України, п.6 розділ 7 Прикінцевих  та  перехідних  положень Кодексу адміністративного  судочинства  України, суд

П О С Т А Н О В И В  :

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Скасувати рішення  Державної  інспекції  з контролю за цінами у Тернопільській області  за № 18  від 12.03.2007 року „ Про  застосування  економічних санкцій  за порушення  державної  дисципліни цін”.

3.          Судові витрати віднести на  відповідача.

Суддя                                                                                          Довга О.І.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова вступає в законну силу відповідно до ст.254 КАС України, після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою І „Апеляційне провадження” Розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти  днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Довга О.І.