ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"06" вересня 2007 р.
Справа №  4/252

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю. І., розглянувши матеріали справи № 4/252

за позовом:  фізичної особи - учасника (акціонер)  Матвєєва Миколи Івановича, м. Кіровоград

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Інвестиційна компанія "Айко", м. Кіровоград

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - Замедянська Н.М. , довіреність № б/н  від 07.08.07;

Про час та місце  розгляду справи сторони  належним  чином   повідомлені  у  відповідності  до вимог  Інструкції з діловодства в господарських судах України (вих. №14338 від  04.06.2007 року). Вручення  їм  рекомендованих поштових відправлень  підтверджується   повернутими  до суду  повідомленнями  №1943380 від  03.08.2007 року (позивачу) та  №1943399 від  03.08.2007 року (відповідачу).

На  думку  господарського  суду  позивач не виявив  бажання скористатись своїм  процесуальним   правом   на участь у  судовому засіданні.

Розглянувши  матеріали справи у  відповідності  до ст. 75 ГПК України, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою – Матвєєвим  Миколою Івановичем  подано позов  до  відкритого акціонерного товариства "Інвестиційна компанія "Айко"  про визнання  недійсним  рішення  позачергових загальних зборів    від  12.06.2007 року   щодо збільшення   статутного капіталу  та про закрите (приватне) розміщення акцій.

Свої  позовні  вимоги  позивач  обґрунтував  наступним  чином.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України „Про господарські товариства" про  проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально передбаченим статутом способом. Крім того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання загальних зборів, та повинно містити обов'язкові елементи.

Всупереч даним положенням Закону України „Про господарські товариства"  відповідач належним чином не повідомив  позивача про проведення позачергових загальних зборів товариства та не ознайомив   із порядком денним.

Згідно із статтею 41 згаданого вище Закону, у загальних зборах мають право брати  участь усі акціонери незалежно від кількості та класу акцій, власниками яких вони є. Пунктом а ст.10 Закону передбачено право  учасника товариства брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Крім цього,  відповідач не надало позивачу  можливість ознайомитись з документами, пов'язаними із порядком денним вже проведених позачергових загальних зборів та прийнятим рішенням.

Порушення порядку скликання та проведення позачергових загальних зборів,  передбачених законом та внутрішніми документами може бути підставою для визнання недійсним прийнятого загальними зборами рішення.

Відповідач позовні вимоги заперечив  повністю, оскільки  вважає, що   позивач належним чином був повідомлений  про час та місце проведення зборів та мав  реальну  можливість   взяти участь в роботі зборів  та  ознайомитись з усіма необхідними  матеріалами  та з рішеннями, прийнятими загальними зборами.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши  пояснення  представника  відповідача, який   повністю заперечив  позовні вимоги, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не є  обґрунтованими, в  позові  необхідно  відмовити повністю.

Такий висновок господарський  суд зробив на підставі  наступного.

Відповідно до Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" акт державного чи іншого органу (зокрема, рішення загальних зборів як вищого органу господарського товариства) - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин.

Виходячи з положення  ст.1  ГПК України   якими  передбачено право на звернення до суду  за  захистом своїх  порушених  прав  або   оспорюваних   інтересів  господарський  суд  вважає, що   позивач як  фізична особа  має  право звернутись до суду за захистом  свої корпоративних прав враховуючи  приписи  Конституції  України  і закону.

За приписом ст. 124 Конституції України юрисдикція  судів  поширюється на  всі  правовідносини, що виникають у  державі. Згідно до ст.1 ГПК України  у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатись  громадяни, що не є суб'єктами  підприємницької  діяльності. Володіючи  цінними паперами, випущеними  юридичною особою громадянин має  право  звернутись до  господарського  суду.

Однак, при  цьому  господарський  суд   виходить з того, що   право на звернення  за захистом   своїх  прав до суду  громадянин  повинен довести  наданими  доказами.

За  приписом  ст.33 ГПК  України кожна  сторона повинна  довести ті  обставини, на які вона посилається  як  на підставу своїх вимог і  заперечень. Докази  подаються  сторонами та  іншими учасниками  судового процесу.

Господарським судом  звертається увага на ту обставину, що  позивачем не виконано викладені  в ухвалі  суду  від  02.08.2007 року  вимоги  щодо   представлення  до суду   належним  чином посвідчених  документів  про особу  позивача та  доказів про відмову   надати для ознайомлення   документів  по проведених 12.06.2007 року загальних зборах.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів", права власників акцій на участь в управлінні, отриманні дивідендів можуть бути реалізовані з моменту внесений належних ним акцій до реєстру акціонерів. Таким чином, для встановлення можливості та правомірності участі певної особи, як акціонера, у загальних зборах акціонерів акціонерного товариства, необхідною умовою згідно з законом є встановлення наявності такої особи в реєстрі акціонерів акціонерного товариства за станом на момент проведення загальних зборів акціонерів, тобто тим самим встановлення наявності права цієї особи приймати участь у зборах акціонерів на певну дату. З цією метою, відповідно до ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" перед початком проведення Зборів акціонерів проводиться реєстрація акціонерів, які прибули для участі в Зборах. Сутність реєстрації акціонерів полягає у перевірці, на підставі відповідних документів, тотожності осіб, які з'явились для участі у загальних зборах акціонерів, з особами, які зареєстровані в системі реєстру акціонерів товариства на дату проведення зборів, тобто у даному випадку —за станом на  12.06.2007 року, як власники акцій. Реєстрація акціонерів згідно вказаної норми провадиться згідно з реєстром акціонерів. Відповідно ж до затвердженого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку Положенням про порядок контролю за реєстрацією акціонерів, реєстрація акціонерів для участі у Зборах проводиться згідно з реєстром власників акцій, складеному реєстроутримувачем товариства на дату проведення  зборів.

Відповідно до наведеного, збори акціонерів, їх рішення  можуть  вважатись правомочними  та можуть вважатись  рішеннями  вищого органу товариства, якщо у них  беруть участь саме власники акцій, зареєстровані в реєстрі акціонерів, та з  визначеною  саме згідно з реєстром  кількістю голосів (акцій) саме  на дату  проведення  зборів. Відповідно до  ст.41 зазначеного  Закону  обов'язковою умовою для  визнання правомірності зборів акціонерів та  самого  факту їх  проведення в якості  вищого  органу товариства, а не  просто  зустрічі акціонерів, присутності   достатньої згідно з законом  кількості  акціонерів є здійснення реєстрації акціонерів для  участі у зборах згідно з реєстром  власників  акцій, складеному  на  дату  проведення зборів  реєстроутримувачем  товариства.  Факт  присутності  акціонера (акціонерів) на зборах не  може встановлюватись будь-яким  іншим  способом, оскільки  норма закону  щодо реєстрації  акціонерів згідно з  реєстром  має  імперативний  характер. Таким  чином, відповідно до закону без  проведення реєстрації  акціонерів згідно з реєстром акціонерів, складеним на дату проведення Зборів, неможливо встановлювати  факт присутності повноважного акціонера (акціонерів) у місці проведення зборів на оголошений момент їх  початку.  А  оскільки лише  встановлення  у  передбачений  законом  спосіб  присутності  певної кількості  повноважних акціонерів та їх представників у місці проведення Зборів на час їх початку дає підстави рішеннями вищого органу товариства, якщо у них беруть участь саме власники акцій, зареєстровані в  реєстрі  акціонерів,  та  з  визначеною  саме  згідно  з  реєстром   кількістю  голосів  (акцій)  саме  на  дату  проведення  зборів.

Пояснення  позивача  щодо порушення йог прав як  акціонера на участь  у  позачергових  зборах  спростовується  наданими  до суду  відповідачем матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства"  про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій  повідомляються персонально передбаченим статутом способом. Крім  того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання загальних зборів.

Так, згідно до  п.8.9 Статуту   Відкритого  акціонерного товариства  “Інвестиційна компанія  “Айко” затвердженого  загальними зборами акціонерів згідно до протоколу  №16 від  27.08.2004 року   та  зареєстрованого в  держаному  реєстрі   04.10.2004 року  за №1000166 повідомлення  про  проведення загальних зборів не пізніше ніж за  45 днів до дати  їх проведення  публікується товариством в офіційному виданні Державної комісії з цінних паперів  та  фондового ринку та в місцевій  пресі за  місцезнаходженням товариства із зазначенням часу і  місця  проведення зборів  та  порядку  денного. Крім того, власники іменних  акцій у  той же строк повідомлення надсилається  простим  поштовим  листом або вручається  під  розпис.

Повідомлення про проведення загальних зборів  направлялось відповідачем позивачу  рекомендованим  листом з повідомленням  про вручення  за №254504 та отримане ним особисто  27.04.2007 року, тобто   в строк, що  перевищує передбачений  законом 45 денний термін.

Крім того,  відповідно до встановленого законодавством та Статутом  відповідача  порядку товариством було опубліковано загальне повідомлення, із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного в офіційному виданні Державної комісії з цінних паперів та  фондового ринку та в місцевій пресі за місцезнаходженням Товариства, що також; підтверджується Відомостями Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 81 від 26 квітня 2007 р. та газетою «Кіровоград і Кіровоградці» від 27.04.2007р№ 15 (168).

Таким чином, господарський  суд вважає, що  відповідачем  було дотримано  норм чинного законодавства та Статуту товариства щодо порядку повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів.

Господарський  суд не приймає до уваги та розцінює як  необґрунтоване  викладену  в  позовній заяві  вимогу  позивача  про вжиття  запобіжних заходів враховуючи ту  обставину, що  з   01.08.2007 року  розпочинається   1 етап закритого ( приватного) розміщення акцій, тобто буде проводитись продаж  акцій серед акціонерів і  частка   позивача у  статутному капіталі може зменшитись, оскільки  при  цьому  необхідно врахувати  правову  позицію, викладену    в  постанові   Вищого господарського  суду України  від  12.07.2005 р. та  відповідно   до  п. 4.1 рішення  Конституційного суду України  від 01.12.2004 року   легітимний  інтерес  акціонерного  товариства  не  є   простою    сукупністю    законних   інтересів   його   акціонерів. Індивідуальні  інтереси  останніх,   як   правило,   відрізняються  суперечливістю,  а нерідко й конфліктністю, оскільки спрямовуються   на пошук  і  використання  або  створення  шляхів  і  засобів  для  задоволення  різних  за  обсягом і змістом потреб та відрізняються  різними мотивами у таких бажаннях і  прагненнях.  Не  можуть  бути   завжди  тотожними  інтереси  власника  однієї  акції  та  інтереси  держателя   контрольного   пакету   акцій,    лабільні    інтереси   міноритарного    (дрібного)    акціонера,   стратегічні   інтереси   акціонерного товариства у цілому тощо.

Про це  свідчить  низка  положень  законів  України,  зокрема  Закону України  "Про  господарські  товариства" ,  який   встановлює різний рівень майнової відповідальності  акціонерів  за   зобов'язаннями   акціонерного  товариства,  виходячи  з  кількості  належних їм акцій (частина друга статті  24),  різний  обсяг  прав   акціонерів,  які  володіють  у  сукупності  більш як 10 відсотками   голосів (частина четверта статті  41,  частина  друга  статті  43,  частина  четверта  статті  45),  та  інших  учасників акціонерного  товариства.  Суттєвою є відмінність  інтересів  власників  іменних   акцій,  акцій на пред'явника,  привілейованих акцій, простих акцій   за змістом статей 4,  5 Закону України "Про цінні папери і фондову  біржу" .  Цими  та  іншими  приписами законів України  відкривається шлях для законного закріплення нерівності, а отже, і   різноманітності   легітимних   інтересів   акціонерів   з   різною  кількістю, видами акцій у статутах акціонерних товариств.

Згідно  до    ст.    28  Господарського    процесуального кодексу   України    забезпечується   можливість  звернення акціонера до суду  за  захистом   охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства,  учасником  якого він  є,  але  за  належно  оформленим  уповноваженням  цього товариства або якщо таке право надається йому статутом останнього.

Крім того,    статтею 6  Господарського кодексу України  визначено загальні принципи господарювання,  а   в  разі  прийняття  рішення про заборону  проведення    1 етапу  закритого ( приватного) розміщення акцій  господарським судом  буде  зроблено   безпосереднє втручання  в   господарську  діяльність.Така  заборона  є втручанням в  господарську  діяльність  підприємства, що    заборонено діючим законодавством.

У  відповідності  до  ст. 19 Конституції  України  правовий  порядок  в Україні ґрунтується на  засадах,  відповідно  до яких  ніхто не  може  бути примушений робити  те,  що не  передбачено  законодавством. Органи  державної  влади та органи  місцевого   самоврядування, їх  посадові особи зобов'язані  діяти лише на підставах,  в  межах  повноважень та  у спосіб, що  передбачені  Конституцією та  законами  України.

Згідно до положень ст.41 Закону  України  “ Про   господарські товариства” загальні збори акціонерів є  вищим органом акціонерного товариства, до компетенції якого входить вирішення  питань, пов'язаних  з діяльністю товариства.

Таким  чином,  господарський  суд вважає за необхідне  відмовити  в задоволенні позову  повністю.

Виходячи із суті прийнятого  рішення,  судові  витрати покладаються на позивача, але не стягуються, оскільки    були ним повністю  сплачені  при зверненні з позовом  до  суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В позові  відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя                                                                             Ю.І. Хилько