ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/97
06.03.07 р.

За позовом:          Дочірнього підприємства Компанії „СЛВ Ентерпрайзис Лімітед”

„СЛВ Ентерпрайзис Україна”;

До:                    ТОВ „Лізинг Бізнес Солюшен”;

Про:                     стягнення 8 155,66 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Олексіюк О.В., представник, довіреність №86 від 18.12.2006 р.;

Вербенець Р.П., представник, довіреність б/н від 26.01.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 22.02.2007 р. до 06.03.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 22.02.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 7 812,94 грн. основного боргу, 291,01 грн. пені, 51,71 грн. штрафу, 102,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У ході судового вирішення спору позивачем до господарського суду була подана заява про уточнення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 4 528,69 грн. основного боргу, 673,69 грн. пені, 120,26 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 102,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Лізинг Бізнес Солюшен”, повноважних представників у судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 01.08.2006 р. укладений договір оренди (найму) №01/08, за умовами якого позивач зобов’язався передати відповідачеві в тимчасове платне користування –оперативну оренду нежилі приміщення загальною площею 34,25 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, 3-а.

Відповідно до п. 11.1. договору розмір орендної плати за перший місяць строку оренди складає 3 632,21 грн. за 34,25 кв.м. площі приміщення з урахування ПДВ, з розрахунку 106,05 грн. за один квадратний метр площі приміщення (з урахуванням ПДВ у сумі 17,67 грн.), що на день підписання цього договору еквівалентно 21 доларам США.

Пунктом 11.2. договору передбачено, що щомісяця, на день виставлення рахунку вартість орендної плати підлягає коригуванню прямо пропорційно зміні курсу долара США, встановленому НБУ. У разі, якщо курс долара США в день виставлення рахунку, нижчий ніж на день виставлення рахунку за попередній місяць (для першого місяця строку оренди –на день укладення договору) коригування розміру орендної плати проводиться з урахуванням максимального курсу долару, що застосовувався при виставленні рахунків за весь попередній термін дії договору.

Згідно з п. 11.4 договору відповідач зобов’язався оплачувати користування приміщенням (орендна плата, відшкодування вартості послуг електропостачання, земельного податку та спожитої електроенергії, водопостачання та водовідведення) один раз на місяць, не пізніше 20-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі виставленого позивачем рахунку. Крім того, на підставі п. 11.5. договору відповідач зобов’язався до 01.10.2006 р. сплатити авансом орендну плату за останній місяць строку оренди.

Відповідно до акту приймання –передачі від 01.09.2006 р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежилі приміщення загальною площею 34,25 кв.м. в будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, 3-а для використання під офіс.

Відповідач неналежним чином виконує свої зобов”язання за договором оренди, у результаті чого з боку останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 4 528,69 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку виконання зобов’язань позивачем нарахована пеня у розмірі 673,69 грн., передбачена п. 19.1. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем також нараховані три проценти річних з простроченої суми у розмірі 120,26 грн.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізинг Бізнес Солюшен” (інд. 03680, м. Київ, вул. Тельмана, 5, ) на користь Дочірнього підприємства Компанії „СЛВ Ентерпрайзис Лімітед” „СЛВ Ентерпрайзис Україна” (інд. 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 410) 4 528 (чотири тисячі п’ятсот двадцять вісім) грн. 69 коп. основного боргу, 673 (шістсот сімдесят три) грн. 69 коп. пені, 120 (сто двадцять) грн. 26 коп. трьох процентів річних з простроченої суми, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко