ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06 серпня 2007 р.                                                                                        Справа  № 16/230

за позовом           відкритого акціонерного товариства „”Енергопостачальна компанія  „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці

до відповідача державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області,                  м. Ужгород

про             скасування та визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.05.07 №/0 1684/23-1/00131529/14783

Суддя  О.В. Васьковський

Представники:

від позивача –Цебрик Л.В. (дов. від 24.07.07 №3864)

від відповідача  –Сакалош Ю.Ю. –старш. держ. податк. інспектор відділу супроводження справ у судах юр. управл. ДПА у Закарпатській області (дов. від 12.01.07 №452/9/10),    Товтин М.В. – начальник юридичного відділу (дов. від 10.01.07 №148/9/10)

Прокурор – Роман М.С.

СУТЬ СПОРУ: про скасування та визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових)  санкцій від 24.05.07 за №/0 1684/23-1/00131529/14783

Позивач просить позов задоволити, мотивуючи наступним. За наслідками перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05 по 31.12.06, оформленої Актом перевірки від 21.05.07 за № 1477/23 –1/00131529, відповідачем 24.05.07. було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №1684/23 –1/00131529/14783 1/0), яким щодо позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2051319,00 грн. Позивач стверджує про безпідставність винесення відповідачем оскарженого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в зв’язку з тим, що його структурним підрозділом Тячівським РЕМ не було допущено порушення  п.1 ст.3 Закону України „Про застосовування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.00 за №1776 - ІІІ (далі –Закон №1776), а висновки відповідача в цій частині є помилковими та не ґрунтуються на законодавстві.

При цьому, вказує, що продаж електроенергії населенню на загальну суму             410263,80 грн. проводився структурним підрозділом на підставі укладання цивільно-правових договорів, розрахунки по яким проводились через касу шляхом виписування планових рахунків, складання реєстрів прийнятих сум, з відображенням зазначених операції по податковому та бухгалтерському обліку відособленого підрозділу та з повним оприбуткуванням отриманої таким чином готівки прибутковими касовими ордерами, що відповідає вимогам законодавства про ведення касових операцій у національній валюті України та виключає необхідність у повторній фіксації відповідних операцій через реєстратор розрахункових операцій. Зазначає про специфічність операцій щодо реалізації електроенергії, яка виключає можливість здійснення безпосередньої її реалізації у місці проведення розрахунків електропостачальною організацією, а тому не регулюються нормою п.3 ст. 1 Закону №1776-ІІІ.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в запереченнях на позов, які подав суду та просить суд відмовити позивачу в позові. Свою позицію мотивує тим, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.1 ст.3 Закону №1776-ІІІ, а тому застосування штрафних санкцій на підставі п.1 ст.17 Закону №1776-ІІІ за рішенням ДПІ в           м. Ужгород від 24.05.07 за №1684/23 –1/00131529/14783 1/0) було правомірним та підставним.

З метою представництва інтересів держави прокуратура Закарпатської області у порядку ст.121 Конституції України та ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру” подала заяву про вступ до розгляду справи. У судовому засіданні прокурор підтримав правову позицію відповідача та просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 02.08.07, за згодою представників сторін та прокурора, відповідно до  ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошувалася перерва.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06.08.07 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони повідомлено, що  повний текст постанови буде виготовлено 13.08.07.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

Відповідачем 21.05.07 було проведено виїзну позапланову перевірку позивача на предмет дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05 по 31.12.06. Результати перевірки було оформлено Актом перевірки від 21.05.07              № 1477/23-1/00131529.

Актом перевірки державної податкової інспекції в місті Ужгород були встановлені факти здійснення структурним підрозділом позивача у Тячівському районі розрахункових операцій за готівкові кошти по продажу електроенергії населенню через касу шляхом складання реєстрів розрахункових операцій, в чому відповідач вбачав порушення п.1 ст.3 Закону №1776-ІІІ.

Відповідачем за наслідками розгляду вказаного акту 24.05.07 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №1684/23 –1/00131529/14783 1/0), яким щодо позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2051319,00 грн.

Згідно приписів п.1 ст.3 Закону №1776-ІІІ передбачено обов’язок суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Аналіз положень ч.1 ст.1 Закону №1776-ІІІ дає можливість прийти до висновку, що застосування реєстраторів розрахункових операцій суб’єктами підприємницької діяльності є обов’язковим за наявності наступних обов’язкових умов у їх сукупності: при здійсненні суб’єктами підприємницької діяльності операцій в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів; у разі, коли такі операції з розрахунків здійснюються при продажу товарів (наданні послуг); якщо продаж товарів (надання послуг) здійснюється у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, пояснень представників сторін, позивачем проводився продаж електроенергії на підставі укладання цивільно-правових договорів публічного характеру з населенням (споживачами), які оформлялися виписуванням планових рахунків у якості платіжних документів, з наступним відображенням прийнятих від населення сум готівкових коштів у реєстрах та прибуткових касових ордерах в касі структурного підрозділу позивача - Тячівського району  електричних мереж. Такі операції проводились у відповідності до положень п.2.6 та п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України  від 13 січня 2005 р. за №40/10320.

Суд, при вирішенні даної справи, аналізуючи положення Закону №1776-ІІІ, приходить до висновку, що в розумінні вказаного Закону розрахункові операції проводяться через реєстратори розрахункових операцій з продажу у разі, якщо такі здійснюються відповідно до договорів купівлі-продажу, які виконуються безпосередньо при укладенні таких правочинів, тобто передача товару (надання послуги) та отримання оплати відбувається майже одночасно (на протязі одного дня) та дії ці відбуваються у місці реалізації товару, яким є пункт продажу товарів. При цьому, всі такі операції відображаються у денному звіті, який відповідно до ст.2  Закону №1776-ІІІ є документом встановленої форми, надрукованим реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Доводи позивача стосовного специфічного характеру господарської діяльності по реалізації електроенергії заслуговують на увагу, оскільки особливості електроенергії як товару, а також можливі способи його постачання по розгалуженій системі електромережі до приладів електроспоживання, передбачають проведення розрахунків з фізичними особами (населенням), або вже за спожиту електроенергію згідно з даними лічильників, або яка має бути використана ними в майбутньому. Таким чином, безпосередньої реалізації електроенергії у місці проведення розрахунків, яким згідно положень ст.3 Закону №1776-ІІІ є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо, енергопостачальною організацією, не проводиться. Такі висновки суду також підтверджуються аналізом положень ст.ст.275-276 Господарського кодексу України, а також Правил користування електроенергією, затверджені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 за №28 та Зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2005 р. за №1399/11679.

Реалізація електроенергії за таких обставин передбачає наявність двох різних та розведених у часі подій: спочатку покупець оплачує електроенергію, яка має бути спожита в майбутньому (проводить  розрахунки за вже використану раніше електроенергію) на підставі планових рахунків, а потім отримує (або вже раніше отримав) придбану ним електроенергію по розгалуженій електромережі за місцем розташування приладів електроспоживання.

Враховуючи, що вимоги законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій стосуються операцій з розрахунків при безпосередньому відпуску товарів (робіт, послуг) споживачам у місці торгівлі, тобто місці проведення розрахунків (АЗС, магазин, кафе тощо) доводи відповідача судом відхиляються.

В даній справі позивачем укладалися окремі цивільно-правові договори публічного характеру, без проведення відпуску електроенергії в момент отримання готівки від споживачів в рахунок оплати використаних обсягів електроенергії (або яка має бути використана в майбутньому).

Оформлення позивачем спірних операцій у встановленому порядку з дотриманням Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, зокрема плановими рахунками (квитанціями), реєстрами отриманих сум готівки, прибутковими касовими ордерами, виключає необхідність у повторній фіксації обігу готівки через реєстратори розрахункових операцій.

За викладених вище обставин, у відповідача відсутні були відповідні правові підстави для застосування щодо позивача відповідальності та санкцій передбачених п.1 ст.17 Закону №1776-ІІІ.

З огляду на зазначене, позов підлягає задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 71, 86, ч.2 ст. 150, ст.ст. 159-163,               ч.4 ст.167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити повністю.

Визнати нечинним рішення державної податкової інспекції у місті Ужгород  від 24.05.07 за №/0 1684/23-1/00131529/14783 про застосування до відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна організація „Закарпаттяобленерго” штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 2051319,00 грн.

Постанова набирає чинності протягом 10-днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст.ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя                                                                                           О.В.Васьковський