ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.07.07 р.                                                                               Справа № 35/143

За позовом: Закритого акціонерного товариства „Славутський „Комбінат „Будфарфор”, м.Славута, Хмельницька область

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ситалл”, м.Слов”янськ, Донецька область

про стягнення 56566,00 грн.

Суддя Мальцев М.Ю.

Представники:

від позивача: не з”явився

від відповідача: Жернова Г.В.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Закрите акціонерне товариство „Славутський „Комбінат „Будфарфор”, м.Славута, Хмельницька область  з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ситалл”, м.Слов”янськ, Донецька область  про стягнення 56566,00  грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки продукції №24 від 09.03.06р., листи, претензію №2230 від 17.08.06р., невиконання відповідачем умов договору.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково за винятком пені у сумі 37960,00 грн.

10.07.07р. позивач надав заяву про зміну ціну позову, якою зменшив позовні вимоги в частині нарахування пені та просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 14000,00 грн., 1806,00 грн. грн. суму інфляції, 3% річних – 420,00 грн., 2380,00 грн. – пені.

До матеріалів справи наданий акт звірки взаємних розрахунків, підписаний сторонами.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки продукції №24 від 09.03.06р. (надалі Договір), згідно з яким  постачальник (відповідач) зобов”язується виготовляти та систематично поставляти покупцю (позивачу) продукцію власного виробництва, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити цю продукцію на умовах цього договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору поставка продукції проводиться не пізніше 30 днів з моменту передплати.

Факт перерахування позивачем суми попередньої оплати відповідачу не заперечує відповідач.

Згідно  вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Відповідач не представив суду доказів передачі товару позивачу.

Відповідно до п.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В наслідок неповної та несвоєчасної поставки продукції з боку відповідача виник борг у сумі  14000,00 грн.  за період з 06.03.06р. по 10.04.07р.

Відповідач не представив суду доказів перерахування боргу у сумі 14000,00 грн., в зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача  інфляційної суми у розмірі  1806,00  грн. за період з січня 2006р. по березень 2007р. та 3% річних у сумі 420,00 грн. за період з 10.04.06р. по 10.04.07р.

Позивачем за порушення строків виконання зобов’язань  відповідачу нарахована пеня, яка складає 2380,00 грн.

Але, п.4.2. Договору передбачена відповідальність постачальника за порушення строків поставки з вини постачальника, тобто Договором не передбачена відповідальність відповідача за порушення грошового зобов’язання. Згідно умов Договору саме позивач несе відповідальність за порушення грошового зобов’язання.

З огляду на зазначене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 2380,00 грн. необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Факт заборгованості відповідача в сумі 16226,00 грн. підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача в цій сумі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача  в порядку, що передбачений  ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, Прикінцевими положеннями Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Славутський „Комбінат „Будфарфор”, м.Славута, Хмельницька область до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ситалл”, м.Слов”янськ, Донецька область про стягнення 18606,00 грн. задовольнити частково у сумі 16226,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ситалл”, м.Слов”янськ, Донецька область  на користь Закритого акціонерного товариства „Славутський „Комбінат „Будфарфор”, м.Славута, Хмельницька область: 14000,00 грн. – основного боргу; 1806,00 грн. суму інфляції, 420,00 грн. – 3% річних, 162,26 грн. - витрати по сплаті державного мита; 33,85 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Текст рішення оголошено в судовому засіданні 23.07.07р.

Суддя