ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/545н-ад.
Суддя господарського суду
Луганської області Середа А.П., при секретарі судових засідань Качановській
в присутності представників сторін:
від позивача -ОСОБА_1,
- приватний підприємець, - паспорт НОМЕР_1, вид. ІНФОРМАЦІЯ_1;
1-го відповідача -Чередниченко Н.Л. - головний
спеціаліст територіального управління, - довіреність №3456н  від 04.08.06 року;
Махлай Ю.В. -головний державний виконавець, - довіреність №б/н від 08.10.07
розглянувши матеріали справи за
Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, місто Первомайськ Луганської області,
1. Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку України, місто Київ;
2.Відділу державної виконавчої служби
Первомайського міського управління юстиції Луганської області, -
про скасування постанови та
визнання дій незаконними, -
суть спору: позивачем заявлено
визнання дій заступника начальника
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Луганській області  в
частині накладення на позивача штрафних санкцій -незаконними;
скасування постанови Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Луганській області (далі -Територіальна інспекція) 19 червня 2007 року за
№012572;
визнання дій ДВС Первомайського міського
управління юстиції в частині порушення його права на оскарження постанови про
відкриття виконавчого провадження незаконним;
призупинення до закінчення розгляду
справи постанови про відкриття виконавчого провадження  ВП №4379965 від 03.08.07 року.
Ухвалою суду від 05.09.07 року, у
зв'язку з порушенням позивачем вимог ст. 106 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі -КАСУ), позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 21.09.07 року, після
усунення недоліків позову, по справі відкрито провадження.
Відповідно до ст. 111 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАСУ) попереднє судове засідання
призначене та фактично відбулося 09.10.07 року, за участю представників сторін.
Ухвалою суду від 09.10.07 року
здійснено заміну неналежного 1-го відповідача в особі Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Луганській області -на належного 1-го відповідача в особі Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку України (місто Київ, проспект
Позивач свої позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що 1-й відповідач
невірно трактує чинне законодавство, оскільки фактично у нього як суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи на час здійснення спірної перевірки
була ліцензія Міністерства транспорту та зв'язку України серії НОМЕР_2, видана
19.09.04 року, термін її дії -з 15.09.04 року до 14.09.07 року.
виявлення під час перевірки транспортного засобу  VECO»-35.10-ПЕ, державний номерний знак
ВВ-1938-АА, - ліцензійної картки серії АВ №322809, виданої на транспортний
засіб тієї ж моделі, але  з державними
номерними знаками ВВ-1422-АН, - то позивач вважає достатнім того, що у
свідоцтві про державну реєстрацію ВВС №016722, вид. МРЕВ ДАІ міста Первомайська
у Луганській області на транспортний засіб моделі VECO»35.10-ПЕ, державний
номерний знак ВВ-1938-АА, - мається службова відмітка про зміну номерів на
цьому транспортному засобі з номера ВВ-1422-АН -на номер ВВ-1938-АА, - тобто,
- що ліцензійна картка видана на одну і ту ж транспортну одиницю.
Представник 1-го відповідача
позов не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №5033
від 19.10.07 року), посилаючись на те, що Територіальне управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Луганській області, виносячи
спірну постанову, діяло у повній відповідності до фактичних обставин справи та
чинного законодавства України.
Представник 2-го відповідача
позов не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №617 від
08.10.07 року), вважаючи свої дії по цьому спору такими, що повністю
відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
І.Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні у справі та додатково надані докази, суд дійшов наступного.
1. Згідно матеріалам справи,
позивач є суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою, зареєстрованою
у встановленому чинним законодавством
15.09.04 року Державним департаментом
автомобільного транспорту  Міністерства
транспорту України (Укравтотранс) йому видано ліцензію серії НОМЕР_2 -на право
здійснення господарської діяльності у вигляді надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім
надання послуг і перевезення пасажирів та їх багажу на таксі).
Кабінету Міністрів України (далі -КМУ) від 08.09.04 року №1190 «Про утворення
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті»утворено Головну
державну автомобільну інспекцію на автомобільному транспорті (далі -Головавтотрансінспекція;
пункт 1 постанови) та затверджено
Положення про неї (далі -Положення №1190), при цьому встановлено,
що вона здійснює  державний контроль
за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері  автомобільного транспорту загального
користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та
стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального користування (підпункт 1 п. 4
Положення); їй надано право перевіряти додержання суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері  автомобільного транспорту загального
користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та
стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального користування (абзац 2 п. 5).
Головавтотрансінспекція є юридичною особо (п. 20 Положення).
Її територіальні підрозділи згідно
Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті», затвердженого наказом Міністра транспорту і зв'язку
України від 14.12.05  року №888,
-Положення №888), - не мають статусу юридичної особи (пункт 1 Положення
№888).
3.Згідно Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті загального користування,
затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (далі -КМУ) від 08.11.06
№1567 (далі -Порядок №1567), - органами державного контролю є
Мінтрансзв'язку, Головавтотрансінспекція, територіальні органи Головавтотрансінспекції
(п.3 Порядку №1567); контроль здійснюється за місцезнаходженням суб'єктів
підприємницької діяльності, які належать до автомобільного транспорту
загального користування…, а також безпосередньо
у транспортних засобах під час здійснення перевезень пасажирів і
Тобто у пункті 5 Порядку №1567
встановлено два види перевірок: за місцезнаходженням СПД,
діяльність яких здійснюється у сфері автомобільного транспорту загального
користування (1) та  безпосередньо  у транспортних засобах під час здійснення
перевезень пасажирів і вантажів (2), - як це має місце по даній справі.
Підстави для їх проведення
наведені у пунктах 6 та 7 Порядку №1567.
контролю   не   пізніше
ніж    за 10 календарних  днів
до  початку  проведення
планової  перевірки письмово
повідомляє про це  суб'єкта  господарювання,  щодо
якого буде проведена перевірка.
Про проведення  позапланової перевірки суб'єкт господарювання
завчасно не попереджається (пункт10).
під  час  проведення
планової   або   позапланової перевірки   виявлено
порушення,  що  безпосередньо
впливають  на безпеку
автомобільних перевезень та  є  підставою
для  анулювання ліцензії,    призначається    позапланова    перевірка
виконання ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо
надання послуг   з   перевезення
пасажирів   і   вантажів
автомобільним транспортом (пункт 11).
Порядком №1567 передбачено також і
такий вид перевірки, як рейдова перевірка (п. 12), згідно якому
рейдова  перевірка  додержання
суб'єктом  господарювання вимог   законодавства  та
інших  нормативно-правових  актів
щодо забезпечення   безпеки   перевезень
автомобільним    транспортом
здійснюється на підставі щотижневого графіка.
перевірка  транспортних  засобів
проводиться на окремо
визначених  ділянках  дороги,
маршрутах,   автовокзалах,
автостанціях,  автобусних  зупинках,
висадки пасажирів,  стоянках  таксі
і   транспортних   засобів,
місцях вантаження     та     розвантаження     вантажних     автомобілів, контрольно-вагових
комплексах,  під час виїзду  з
підприємств  та місць  стоянки,
у  пунктах  пропуску
через  державний  кордон за погодженням з начальником органу
охорони державного кордону (п.14).
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється
наявність визначених статтями 39 і
48  Закону    ( 2344-14 ) документів,    на
підставі    яких   здійснюються   перевезення автомобільним транспортом
(абзаци 1 та 2 п. 15).
Аналогічна норма викладена у абзацах
1-3 ст. 8 Порядку №1567.
4. 24.04.07 року 1-м відповідачем
проведено перевірку безпосередньо на лінії  транспортного засобу  »35.10
ПЕ, державний номерний знак ВВ-1939-АА, під керуванням водія  ОСОБА_2, який
здійснював перевезення пасажирів, -  за результатами якої встановлено порушення у
вигляді відсутності у водія ліцензійної картки, а саме: під час
перевірки транспортного засобу
»-35.10-ПЕ, державний номерний знак ВВ-1938-АА, водій надав ліцензійну
картку серії АВ №322809, видану на транспортний засіб тієї ж моделі, але  з державними номерними знаками ВВ-1422-АН, -
вважаючи достатнім того, що у свідоцтві про державну реєстрацію ВВС №016722,
вид. МРЕВ ДАІ міста Первомайська у Луганській області на транспортний засіб
моделі »35.10-ПЕ, державний номерний знак ВВ-1938-АА, - мається службова
відмітка про зміну номерів на цьому транспортному засобі з номера ВВ-1422-АН
-на номер ВВ-1938-АА, - тобто,  що
ліцензійна картка видана на одну і ту ж транспортну одиницю.
результатами перевірки складено акт №019308 від 24.04.07 року, від підписання
якого водій відмовився.
На підставі матеріалів перевірки
19.06.07 року заступником начальника Територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Луганській області (далі
-Теруправління) на підставі абзацу 3 частини 1
6 статті 60 Закону України  «Про
внесення змін до  Закону України «Про
автомобільний транспорт», керуючись ст. 39 названого Закону виніс постанову про
застосування до СПД ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 1700 грн.
1-й відповідач цю постанову спрямував
для примусового виконання до  Відділу
державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції
Луганської області (2-й відповідач), а останній 03.08.07 року виніс постанову
про відкриття виконавчого провадження ВП №4379965          - про примусове стягнення суми
розгляду цього спору сума санкцій не стягнута.
Позивач не згоден з постановами як
1-го, так і 2-го відповідачів, а тому звернувся з цим позовом до суду.
ІІ.Заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, - суд вважає, що позов НЕ
підлягає задоволенню з наступних підстав.
спірні правовідносини мали місце у 2007 році, - під час дії Закону України від
05.04.2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт»в редакції, чинній до
23.02.06 року, - суд керується його положеннями в редакції від 05.04.2001 року.
Згідно статті 34 названого Закону
автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги  цього
нормативно-правових  актів  України
у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
утримувати транспортні  засоби
в  належному   технічному
і санітарному  стані  та
забезпечувати  їх зберігання відповідно
до вимог статті 21 цього Закону;
забезпечувати контроль   технічного
і   санітарного   стану транспортних засобів перед виїздом на
забезпечувати проведення  медичного
контролю  стану здоров'я водіїв;
забезпечувати умови  праці
та  відпочинку  водіїв
згідно  з вимогами законодавства;
забезпечувати безпеку дорожнього
забезпечувати водіїв відповідною
документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до ст. 39 цього Закону
перевізник також зобов'язаний  мати та
надавати для перевірки документи, на підставі яких виконуються пасажирські
перевезення, у тому числі
документи для регулярних
пасажирських перевезень:
для автомобільного  перевізника
-   ліцензія,   договір
із органами  виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування чи їх
дозвіл,  паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання автобуса
на  законних  підставах,
інші  документи,  передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення
водія відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,  ліцензійна
картка,  дорожній лист,  квитково-касовий  лист,
схема  маршруту,  розклад руху,
таблиця  вартості  проїзду (крім міських перевезень),  інші документи, передбачені законодавством
Документи для регулярних
спеціальних пасажирських перевезень:
для автомобільного  перевізника
-   ліцензія,   договір
із замовником  транспортних
послуг,  паспорт маршруту,  документ,
що засвідчує  використання  автобуса
на  законних  підставах,
інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення
водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб,  ліцензійна
картка, дорожній  лист,  схема
маршруту,  розклад  руху,
інші документи, передбачені законодавством України.
Як вбачається з наявних у справі
доказів, водій транспортного засобу припустився порушення вимог вищеназваної
2.Судом встановлено, що вищеназвану
перевірку  щодо  ПП ОСОБА_1 1-м відповідачем здійснено в межах
повноважень, наданих Теруправлінню пунктами 8, 12, 15, 20-24 Порядку №1567, та
оформлені відповідно до вимог останнього.
Що стосується правильності
застосування штрафних санкцій щодо ПП ОСОБА_1, то суд при вирішенні спору
керується абзацом 3 частини 1 статтею 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», якою
встановлено, що за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без
наявності документів, перелік визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до
автомобільних перевізників застосовується штраф
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд не погоджується з доводом
позивача про те, що у даному конкретному випадку  за виявлене порушення належало притягнути
водія  ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене «статтею 124
Кодексу України про адміністративні правопорушення»(далі -КУПАП) (фактично -ст.
126 КУПАП), - оскільки ст. 126 КУПАП передбачено адміністративну
відповідальність за  управління водієм
транспортним засобом без наявності права на управлінням таким засобом, а також
переліку відповідних документів.
Аналіз статті 126 КУПАП показав, що
у ній не йдеться про можливість притягнення особи, що керує транспортним
засобом, до адміністративної відповідальності за відсутність у неї
ліцензійної картки, - оскільки таку відповідальність повинна нести не
фізична особа -водій транспортного засобу, а суб'єкт підприємницької діяльності
за порушення чинного законодавства (у т.ч. -ЗУ «Про автомобільний транспорт»)
при здійсненні підприємницької діяльності у вигляді перевезень пасажирів.
З огляду на викладене у суду є
підстави вважати, що 1-й відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень, який
заперечує проти позову, довів законність та обґрунтованість своїх дій та
рішень, а тому  спірна постанова про
застосування штрафних (фінансових) санкцій
є законною та обґрунтованою.
Позивач не довів законність та
обґрунтованість своїх позовних вимог, а тому позов у цій частині задоволенню НЕ
ІІІ.Суд вважає, що НЕ підлягають
задоволенню також і вимоги позивача про визнання незаконними дій Відділу
державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції
Луганської області (далі -ВДВС, - 2-й відповідач), пов'язаних з винесення
постанови, оскільки:
1)пунктом 9 частини 2 ст. 3 Закону
України від 21.04.1999 року  №606-ІУ «Про
виконавче провадження»(далі -ЗУ №606-ІУ) встановлено, що державною виконавчою
службою підлягають  виконанню  рішення інших органів державної влади у
випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу;
2)ВДВС, отримавши чинну постанову
Територіальної інспекції, діяв у відповідності до вимог ст. 5 ЗУ №606-ІУ, яка
зобов'язує його вжити  заходів
примусового виконання  рішень,
встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняючи виконавчі
3)пункту 1 статті 18 цього Закону,
згідно якій  державний виконавець  відкриває виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою стягувача
або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного у
статі 3 цього Закону;
4)частиною 1 статті 24 ЗУ №606-ІУ
встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти  до виконання виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом та пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби  за
належним місцем виконання рішення.
Спірна постанова ВДВС винесена
Позивач стверджує, що отримав її
приблизно 05-06.08.07 року. З цього часу до дня його звернення з цим позовом до
суду (05.09.07 року) минуло 29-30 днів.
Згідно частині 4 статті 85 ЗУ
№606-ІУ скарга на дії органу державної виконавчої служби може бути подана
впродовж 10 днів від дня, коли особа дізналася про винесення спірної постанови
чи вчинення спірної дії.
З вищевикладеного вбачається, що
звернення позивача до суду мало місце через 29-30 днів після отримання ним
копії спірної постанови.
За таких обставин позов у цій
частині задоволенню не підлягає.
Отже, 2-й відповідач, будучи
суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти позову, на виконання вимог
частини 2 ст. 71 КАСУ, довів законність та обґрунтованість своїх  дій та рішень.
Відповідно до частини 2 ст. 94
КАСУ, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.34, 39, 69 Закону України від 23.04.2001 року №2344-ІІІ «Про
автомобільний транспорт»; Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою КМ
України від 29.01.2003 року №143; ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 року №7/93 «Про державне мито»,
керуючись ст.ст. 62-71, 94, 158-162 та 167  Кодексу адміністративного судочинства
України,  суд
п о с т а н о в и в :
1.У задоволенні позову відмовити.
2.Судові витрати покласти на
Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС
України  за згодою представників сторін у
судовому засіданні 19.10.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну
Постанова набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства
України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з
дня  складення  в
повному обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено
та підписано 23.10.2007 року.

Суддя
А.П.Середа