ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.07 р.                                                                               Справа № 15/314

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Гебо”  м. Запоріжжя  ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства „Енергомашспецсталь” м. Краматорськ  ()

про стягнення заборгованості у сумі  34787,05 грн., в тому числі основного боргу – 32000,00 грн., інфляції – 2299,33 грн., 3% річних – 481,31 грн., пені – 6,41 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шмаровоз Т.М. за довіреністю № 37 від 31.10.2007 р.

від відповідача: Салтанова Н.М. за довіреністю № 17/484 від 01.08.2006 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Гебо”  м. Запоріжжя  до відкритого акціонерного товариства „Енергомашспецсталь” м. Краматорськ про стягнення заборгованості у сумі  34787,05 грн., в тому числі основного боргу – 32000,00 грн., інфляції – 2299,33 грн., 3% річних – 481,31 грн., пені – 6,41 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/314, сторони були зобов’язані представити до суду документи та учинити певні дії.

У судовому засіданні від представників сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників  позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Гебо”  м. Запоріжжя  та відповідачем – відкритим акціонерним товариством „Енергомашспецсталь” м. Краматорськ було укладено договір поставки № 15/1275 від 05.09.2006 р. (надалі - договір).

Дослідивши договір, з якого виникли права та обов’язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом, своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264 – 271 Господарського кодексу України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

За приписом пункту 1 статті 11, пункту 2 статті 509 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України зобов’язання  виникають, зокрема, з договору.

Внаслідок підписання сторонами договору поставки № 15/1275 від 05.09.2006 р. у позивача та відповідача виникли відповідні права та обов’язки.

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов’язується передати у встановлений строк продукцію у власність, а покупець – прийняти та сплатити її вартість відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 2.1. договору вартість продукції вказується у специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Згідно п. 5.1 договору постачальник зобов’язаний поставити продукцію у строк, вказаний у відповідній специфікації.

Відповідно до специфікації № 1 до цього договору поставка продукції мала бути здійснена постачальником  протягом 30 днів після її підписання.

Факт поставки позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Гебо” (постачальник) продукції на загальну суму 252288,00 грн. та її отримання відповідачем - відкритим акціонерним товариством „Енергомашспецсталь”  (покупець) підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № РН-0000057 від 20.10.2006 р. – на суму 51000,00 грн., № РН-0000055 від 20.10.2006 р. на суму 201288,00 грн., податковими накладними № 104 від 20.10.2006 р., № 105 від 20.10.2006 р., копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Згідно підписаної сторонами специфікації № 1 умовою поставки є сплата за продукцію протягом 15 банківських днів після факту поставки.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч статті  526, ч. 2 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору поставки № 15/1275 від 05.09.2006 р. відповідач виконав частково у сумі 220288,00 грн., що підтверджується витягами з банківського рахунку про зарахування вказаної суми на  рахунок позивача.

Таким чином, заборгованість за несвоєчасне виконання відповідачем свого зобов’язання щодо оплати продукції  складає 32000,00 грн.

Відповідач - відкрите акціонерне товариство „Енергомашспецсталь” у судовому засіданні та у відзиві на позов вимоги позивача визнав у сумі 28000,00 грн., повідомив про сплату  частини боргу в розмірі 4000,00 грн. у жовтні 2007 р.

Згідно частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення  про  задоволення  позову за умови,  що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують  прав і  охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача у даній справі, пов’язані із визнанням позовних вимог по основному боргу у сумі 28000,00 грн., не суперечать законодавству та не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи, що позов позивачем стосовно стягнення основного боргу у сумі 28000,00 грн. відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, а також те, що відповідач підтвердив факт наявності заборгованості у сумі 28000,00 грн., вимоги  позивача про стягнення заборгованості у вказаній сумі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що частина основного боргу у сумі 3000,00 грн. була погашена відповідачем до подачі позову до суду згідно платіжних доручень № 6020 від 17.10.2007 р., № 6051 від 18.10.2007 р., № 6137 від 22.10.2007 р., суд відмовляє позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині основного боргу у сумі 1000,00 грн., яка була погашена згідно платіжного доручення № 6172 від 24.10.2007 р., тобто у день винесення ухвали господарського суду про порушення провадження по справі, суд припиняє провадження по справі згідно ст. 80 ч. 1 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відсутністю предмету спору стосовно цієї суми основного боргу.

Крім того, оскільки мало місце прострочення відповідачем виконання своїх грошових зобов’язань, позивач на підставі статей 216; 217; 230; 231; 232 Господарського кодексу України, статей 549; 551; 610-612; 624 Цивільного кодексу України нарахував та пред’явив до стягнення пеню, передбачену п.10.4 Договору, у сумі 6,41 грн.

З огляду на те, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Іншого розміру процентів умовами договору або законом для даних правовідносин сторін не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення інфляції у сумі 2299,33 грн. та 3% річних у сумі  481,31 грн.  суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-34; 36; 43; 49; 78; 80 п. 1-1; 82 - 85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Енергомашспецсталь” (юридична адреса: 84306, Донецька область, м. Краматорськ; ; розрахунковий рахунок 252 в філії ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України” в м. Донецьк, МФО 334817) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Гебо” (юридична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 9;  ; розрахунковий рахунок 901 в АБ „Металург” м. Запоріжжя, МФО 313582) суму 30787,05 грн. (в тому числі: основний борг – 28000,00 грн., 3% річних -  481,31 грн., інфляційні нарахування – 2299,33 грн., пеню – 6,41 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 307,87 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 107,83 грн.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення основного боргу на суму 3000,00 грн.

Припинити провадження по справі в частині стягнення заборгованості у сумі 1000,00 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

У судовому засіданні 06.11.2007 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 07.11.2007 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.