СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.07                                                                                 Справа № 5/605

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді         Закропивного О.В., при секретарі Монастирському Д.Д., за участю представників сторін:

від позивача – Кавун В.П.  за дов. від 21.09.07. № 1-11/389;

від відповідача – Чех С.М. за дов. від 24.09.07. № 52;

розглянувши матеріали справи за позовом:

Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій в особі Запорізького відділення, м. Запоріжжя

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Архстрой", м. Луганськ

про стягнення 18482 грн. 40 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 18482,40 грн.

Справа розглядалась 24.09.07. та на підставі ст. 75 ГПК України судом було оголошено перерву до 11.10.07. Рішення судом прийнято в судовому засіданні 11.10.07.

Відповідач відзиву на позов не надав, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Відповідачем 19.09.07. було подано клопотання від 17.09.07. № 51 про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –приватне підприємство "Будтехноком". В судовому засіданні 24.09.07. це клопотання було судом розглянуто та визнано таким, що не підлягає задоволенню за необгрунтованністю.

В судовому засіданні 11.10.07. відповідач подав суду клопотання від 09.10.07. № 56 про залучення до участі у справі іншого відповідача - приватне підприємство "Будтехноком". В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на договір про переведення боргу від 25.09.07. № 25/09/07 та надав суду копію цього договору з якої вбачається що це є офертою про укладення договору переведення боргу до приватного підприємства "Будтехноком" та ЗВ НДІБК. Доказу укладення цього договору відповідач суду не надав, за таких обставин клопотання про залучення іншого відповідача судом не задовольняється.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані з наступних підстав.

Між сторонами у справі ТОВ "Архстрой" (надалі –відповідача) та Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій в особі Запорізького відділення ( надалі –позивач) 06.06.05. було укладено договір № 2211/05 згідно якого позивач прийняв на себе зобов’язання про обстеження та оцінку технічного комплексу несущих конструкцій А4 житлового комплексу по вул. 12 Квітня в м. Запоріжжя на загальну суму 23524,80 грн.

На виконання зазначеного договору позивач виконав роботи у відповідності з календарним планом та в повному обсязі, що підтверджується актом прийому-здачі робіт від 25.01.06. № 14.

На підставі п.п. 2.2. договору за виконану роботу оплата повинна здійснюватись на умовах 100% поетапної передплати у відповідності з календарним планом на підставі рахунку виконавця, тобто позивача, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, оплатив вартість 1-го етапу на суму 5042,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.07. № 107.

Як зазначив позивач останні 3 етапи робіт позивач виконав без авансової передплати за взаємною домовленістю.

Після підписання акту прийому-здачі науково-технічної продукції (етапів робіт) від 25.01.06. № 14 відповідачу був виставлений рахунок-фактура від 25.01.06. № 25 на оплату 2-4 етапів робіт на суму 18482,40 грн.

Своїми діями Відповідач порушив як умови самих договору, так і ст. 901 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Також була порушена ст. 903 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

06.02.07.  відповідачу була надіслана претензія №1-10/43 з вимогою оплатити вартість виконаних робіт у розмірі 18482,40 грн. у відповіді на претензію, відповідач повідомив позивача про укладення договору про перевод права боргу з  приватним підприємством "Будтехноком".

Як вбачається з матеріалів справи договір про перевод права боргу від 29.05.06. б/н, на який посилається відповідач, регулює відносини, пов’язані з договором від 31.03.2004. № 4 про пайову участь в будівництві, укладеному між ТОВ "Архстрой", УМВС України в Запорізькій області та ПП "Будтехноком", тобто не має відношення до договору, який є предметом розгляду даної справи.

Відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона у справі повинна довести ті обставини на які вона посилається на підстави своїх вимог і заперечень.

Згідно з п.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином згідно з законодавством, іншими правовими актами договором, а при відсутності конкретних вимог відносно виконання обов'язку - згідно з вимогами які в певних умовах звичайно ставиться.

До виконання  господарських  договорів  застосовуються  відповідні  положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - згідно зі звичаями ділового обороту чи інших вимог, які звичайно  застосовуються.

В добровільному порядку вимоги позивача відповідачем не виконані. Враховуючи на викладене позов підлягає до задоволення повністю.

Крім того, відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати, понесені позивачем, по сплаті держмита в сумі 184,82 грн. та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п.3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України  "Про державне мито" від 21.01.1993 державне мито у сумі 3,03 грн., зайве сплачене за платіжним дорученням від 22.08.07. № 01028, яке знаходиться в матеріалах справи підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України суд, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Архстрой" м. Луганськ, вул. Гвардійська, 2, і.к. 31053890  на користь Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій в особі Запорізького відділення м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 4, і.к. 02495483 борг у сумі 18482,40 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 184,83 грн. і 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

3.          Повернути з державного бюджету України на користь Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій в особі Запорізького відділення м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 4, і.к. 02495483 державне мито у сумі 3,03 грн., сплачене за платіжним дорученням від 22.08.07. № 01028, яке знаходиться в матеріалах справи.

4.          Повернення держмита здійснити на підставі даного рішення, засвіченого гербовою печаткою господарського суду Луганської області .

Рішення підписане 16.10.07.

Суддя                                                                      О.В. Закропивний

Помічник судді                                                            С. А. Кулешова