ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

26.07.2007
Справа №2-26/16438-2006А

УХВАЛА

Суддя господарського суду АР Крим Проніна О. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи 26.07.2007р. у судовому засіданні, яке почалося о 12:00, за участю секретаря судового засідання  Комєдєва В.В.

За участю представників:

Від позивача –   Мельникова О.А., дов. у справі

Від відповідача  -    Бобришева Н.А., дов. від 14.11.2006р.

Від прокурора  -  Домникова Я.І., Кулібаба С.Є., посвідчення № 05354

Постановив ухвалу по справі №2-26/16438-2006А

За позовом Рекреаційного кооперативу «Чайка – 2» (м. Сімферополь, вул.. Дзюбанова, 2577, кв. 135)

До відповідача  Маломаякської сільської Ради (м. Алушта, с. малий Маяк, вул.. Кооперативна, 8)

За участю Прокуратури АР Крим (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 21)

Про визнання нечинним пункту рішення

Сутність адміністративної  справи:

Позивач звернувся до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом про визнання нечинним п. 6.3 рішення Маломаякської сільської ради від 20.06.2006р. 3 сесії 5 скликання №3-4 «Про передачу земельної ділянки площаю 6 га, розташованої за адресою:  м. Алушта, Маломаякська сільська рада, с. Чайка рекреаційному кооперативу «Чайка-2» в оренду», згідно якого було зобов’язано позивача з дійсного спору до отримання документу, який посвідчує право користування землею, відшкодувати втрати лісогосподарського виробництва у розмірі 472143,90 грн. протягом 3 місяців з дати прийняття зазначеного рішення.

Крім того, до позовної заяви було надано клопотання про вжиття заходів із забезпечення позову про зупинення дії рішення в частині п. 6.3 щодо відшкодування втрат у розмірі 472143,90 грн.

Ухвалою Господарського суду АР Крим  від 06.10.2006р.  задоволено клопотання позивача щодо вжиття заходів із забезпечення адміністративного позову, зупинено дію п. 6.3 рішення Маломаякської сільської ради від 20.06.2006р. 3 сесії 5 скликання №3-4 «Про передачу земельної ділянки площею 6 га, розташованої за адресою:  м. Алушта, Маломаякська сільська рада, с. Чайка рекреаційному кооперативу «Чайка-2» в оренду».

05.12.2006р. позивачем надано суду доповнення до позовної заяви, відповідно до яких просить суд зобов’язати відповідача  укласти договір оренди земельної ділянки площею 6 га за адресою: м. Алушта,   Маломаякська сільська рада, с. Чайка з Рекреаційним кооперативом «Чайка – 2».

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позов, та просить суд  в позові відмовити. Відповідач зазначив, що оскаржене рішення Маломаікської сільської Ради № 3-4 від 20.06.2006р., у тому числі й  пункт 6.3. вказаного рішення  прийнято у відповідності з нормами ст.. 12, 96, 123, 124, 207 Земельного кодексу України та у відповідності з Законом України «Про планування та забудову території».

12.12.2006р. відповідачем надано суду доповнення до відзиву на позов, відповідач зазначив, що  вимога позивача про  спонукання  укласти договір оренди землі, повинна  розглядатись в окремому провадженні господарським судомз належним оформленням позовної заяви, та в межах даної справи не повинне розглядатись.

16.01.2007р.  позивачем  надано суду заяву про зміну позовних вимог по дійсній справі та просить суд внести зміни до пункту 6.3 рішення 3-ої сесії5-го скликання Маломаякської сільської Ради № 3-4 від 20.06.2006р.,  виклавши його в наступній редакції: «6.3. Відшкодувати втрати лісогосподарського виробництва в розмірі 150893,51  грн.   протягом двох місяців після підписання  договору оренди  земельної ділянки площею 6 га, за адресою: м. Алушта, Маломаякська сільська рада, селище Чайка».

З приводу змінених позовних вимог відповідач надав суду доповнення до відзиву на позов та  зазначив, що у відношенні додатково наданого документу  - висновку Кримської лісово  – гірської  науково – дослідної станції  Державного комітету  лісного господарства України від 04.12.2006р. про застосування типу лісорослинних умов не можу служити  підставою позову, тому що розмір   відшкодування втрат лісогосподарського виробництва визначається  компетентною організацією  при складенні  проекту відводу земельної ділянки. Отже, відповідач вважає, що заяви про зміну позовних вимог задоволенню не підлягає.

22.01.2007р. до Господарського суду АР Крим  надійшло клопотання  позивача про призначення по дійній справі  судової експертизи, для розрахунку  втрат лісогосподарського  виробництва на земельній ділянці, площею 3,95 га, який класифікується як землі,  покриті лісною рослинністю, які входять до складу земельної  ділянки загальною площею 6,00 га, за адресою: м. Алушта, Маломаякська сільська рада, селище Чайка, виділеного  Рекреаційному кооперативу «Чайка – 2» для будівництва малоповерхових будинків та елінгів.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 06.02.2007р.  провадження по справі зупинено,  доручено Державному  підприємству  Кримський науково – дослідний інститут землеустрою  здійснити розрахунок втрат лісогосподарського виробництва на земельній ділянці,  виділеній Рекреаційному кооперативу «Чайка – 2».

05.07.2007р. до суду повернуто копії матеріалів дійсної адміністративної справи разом із висновком  № 1187 від 04.07.2007р.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 05.07.2007р. провадження по справі поновлено,  справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач надав суду  пояснення за експертним висновком.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне  судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у  порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 1  ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що справа    адміністративної    юрисдикції  - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа,  інший суб'єкт при  здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в  тому  числі  на  виконання  делегованих повноважень.

Відповідно до  ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України  компетенція  адміністративних судів поширюється  на спори юридичних осіб  із суб’єктом  владних повноважень щодо  оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

З наведених норм вбачається, що справою  адміністративної юрисдикції  може бути такий,  переданий на вирішення  адміністративного суду спір, який виник між двома (декількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовної прав та  обов’язків  у конкретних правових  відносинах,  у яких хоча б один суб’єкт  законодавчо уповноважений  владно керувати поведінкою  іншого (інших) суб’єктів,  а ці суб’єкти  відповідно зобов’язані  виконувати вимоги, приписи такого владного суб’єкта. У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі органи державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані  владні управлінські  функції відносно  іншого суб’єкта, який є  учасником спору, такий спір  не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  ознак справи адміністративної юрисдикції, та не повинен  вирішуватись адміністративним судом.

Суб’єкт (особа)  за нормами Кодексу адміністративного судочинства України  вважається суб’єктом владних повноважень лише тоді,  коли він у конкретних правових відносинах,  у яких  виник спір, здійснює владні   управлінські функції (владно керує  поведінкою інших суб’єктів, а ці  суб’єкти підкоряються  вимогам та приписам  такого владного суб’єкту). У випадку, якщо  суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах  не здійснює вказаних владних управлінських функцій (відносно іншого  суб’єкта, який є учасником спору), такий суб’єкт не знаходиться «при здійсненні владних управлінських функцій», та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України  необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Як вбачається із наданого позову його предметом є визнання нечинним п. 6.3 рішення Маломаякської сільської ради від 20.06.2006р. 3 сесії 5 скликання №3-4 «Про передачу земельної ділянки площаю 6 га, розташованої за адресою:  м. Алушта, Маломаякська сільська рада, с. Чайка рекреаційному кооперативу «Чайка-2» в оренду», згідно якого було зобов’язано позивача з дійсного спору до отримання документу, який посвідчує право користування землею, відшкодувати втрати лісогосподарського виробництва у розмірі 472143,90 грн. протягом 3 місяців з дати прийняття зазначеного рішення..

Отже,  між позивачем та відповідачем  виник спір  щодо надання у оренду земельної ділянки.

Вказані відносини є цивільними, господарсько – правовими,  у яких відповідач  є органом місцевого самоврядування, уповноваженим розпоряджатись земельними ділянками у межах відповідного населеного пункту, а позивач є потенційний орендарем земельної ділянки .

Тобто,   уданих відносинах Маломаякська сільська рада  не здійснювали управлінських функцій  у відношенні позивача, вказані особи  у даних спірних відносинах є рівними один до одного та не підпорядковуються один одному.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не є публічно – правовим, на який, в свою чергу, поширюється  компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду  у порядку  господарського судочинства.

Даний спір має розглядатися відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України  у порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо   справу   не   належить   розглядати    в    порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає за необхідне застосувати по дійсній справі п. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження по дійсній справі закрити.

Крім того, суд вважає за необхідне в порядку, передбаченому ст.. 118 Кодексу адміністративного судочинства України. Скасувати заходи, накладені ухвалою господарського суду АР Крим від 06.10.2006р. по дійсній справі у вигляді  зупинення дій оскаржуваного рішення.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст.. 118, п. 1 ст. 157, ст. 165, п. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства , суд  -

УХВАЛИВ:

1.          Провадження по дійсній справі закрити.

2.          Скасувати заходи, накладені ухвалою Господарського суду АР Крим від 06.10.2006р. по дійсній справі у вигляді зупинення  дії п. 6.3.  рішення Маломаякської селищної ради від 20.06.2006р. 3 сесії 5 скликання № 3-4 «про передачу земельної ділянки площею 6 га, розташованої за адресою: м. Алушта, Маломаякська сільська рада, с. Чайка Рекреаційному кооперативу «Чайка – 2» в оренду».

Роз’яснити сторонам, що відповідно ст.22 Кодексу адміністративного судочинства України дійсна ухвала, постановлена  за  наслідками   розгляду   питання   про   дотримання судом предметної підсудності при порушенні провадження по справі може бути оскаржена.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Ухвала набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Ухвала вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити сторонам та рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.