ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.

№ 2-21/16452-2006

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги  закритого акціонерного
товариства  “Крим -  Антей”
та суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову
Севастопольського
апеляційного  господарського
суду  від
27 лютого    2007 року  у справі №
2-21/16452-2006  за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до закритого акціонерного
товариства “Крим Антей” про стягнення
5900,00 грн. та за  зустрічним
позовом закритого акціонерного товариства “Крим
- Антей” до суб'єкта підприємницької діяльності   ОСОБА_1
про  стягнення  збитків
у вигляді  втраченої вигоди, -

Встановив:

У
жовтні 2006 року  суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(далі  - СПД)  звернулась до
господарського суду АР Крим  з
позовом до  закритого акціонерного
товариства “Крим Антей” ( далі -ЗАТ) про
стягнення    5300,00 грн. витрат
понесених по утворенню  невіддільних
поліпшень - металопластикових конструкцій (вікно, двері, ролети);  600,00 грн.
орендних платежів за  вересень
2005р. та судові витрати.

Відповідач звернувся до  суду з зустрічною позовною заявою до СПД   про
стягнення   збитків у вигляді
втраченої вигоди 19219,00 грн.

Рішенням  господарського суду АР Крим  від 14 грудня 2006р., залишеним без змін
постановою Севастопольського апеляційного господарського суду   від 27 лютого 2007 р.,  первісний позов задоволено частково,
стягнуто  з відповідача 600,00 грн.
орендних платежів та судові витрати. У частині вимог про стягнення   5300,00 грн. відмовлено. У задоволені
зустрічного  позову -відмовлено.

У касаційній скарзі ЗАТ
просить  скасувати  прийняті у справі судові рішення,  вказуючи на
порушення    норм  матеріального
і процесуального права та прийняти нове рішення про  задоволення позову про стягнення  збитків.

Доповідач : Гончарук  П.А.

У касаційній скарзі СПД  просить
скасувати рішення  суду першої
інстанції та постанову  апеляційного суду
в частині   відмови в позові,  вказуючи на
порушення    норм  матеріального
і процесуального права та прийняти в цій частині нове рішення про  задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу
СПД  просить касаційну скаргу ЗАТ
залишити без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів касаційної
скарги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, суд
вважає, що касаційні скарги  не
підлягають  задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій,
1 вересня  2000 р. між сторонами
укладено договір оренди , відповідно до якого, відповідач  передає, а позивач приймає  у строкове платне користування   нежитлове приміщення  загальною площею 37 м2,  що розташоване:  на першому поверсі   п'ятиповерхового житлового будинку  по
вул. Назукіна, 10 м. Феодосії.

5 вересня  2000р. сторонами  укладено додатково угоду   НОМЕР_2 в якій  пункт 8 доповнили  підпунктом 8.8, яким передбачено, що  якщо орендар здійснює за свій рахунок  та зі згоди
орендодавця поліпшення, невід'ємні
без спричинення збитків об'єкту
оренди ( подвійні  двері,
дерев'яна та металева замість  віконного
прорізу) після  розірвання  договору
ці поліпшення переходять у власність
орендодавця.

Додатковою угодою НОМЕР_1 сторони
продовжили строк дії договору  до 2005р.,
пунктом 3 якої передбачено, що орендар за свій рахунок зобов'язується
здійснити  у  2003 р. ремонтні роботи  по заміні вхідних дверей та вікна у
орендованому приміщенні на металопластикові конструкції зі згодою орендодавця,
що після закінчення терміну дії договору переходять у власність орендодавця
відповідно до п.8.8.

3 серпня  2005 р. ЗАТ не бажаючи продовжувати договір
оренди, звернулось до   СПД з
повідомленням про закінчення терміну дії
даного договору  оренди  та обов'язок повернути орендоване приміщення.

За місяць  до закінчення строку дії договору  СПД
попередила про незгоду   передачі
в безоплатну власність ЗАТ невід'ємних поліпшень, металопластикових  конструкцій
на суму  5300,00 грн.,  здійснених позивачкою в орендованому
приміщенні.

Орендоване приміщення повернено
позивачкою 22 грудня  2005 р.

Приймаючи рішення про відмову
задоволенні первісного позову в частині
стягнення  суми здійснених
поліпшень, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський
суд,  посилався на те, що    пунктом 8.8, передбачено, що  невід'ємні поліпшення, здійснені позивачкою,
після  розірвання  договору
переходять у власність
орендодавця,  доказів
наявності  зобов'язання відповідача   відшкодувати вказані поліпшення суду не
надано, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Встановивши, що  строк дії договору  закінчився 31 серпня  2005 р. а позивачкою здійснено  орендну плату
за  вересень, суди попередніх
інстанцій, відповідно до  ст. 1212 ЦК
України, дійшли висновку про задоволення
первісного позову в частині стягнення 600,00 грн.  орендних платежів за  вересень 2005р.

Щодо зустрічних позовних вимог про
відшкодування збитків, завданих несвоєчасним поверненням позивачкою
орендованого приміщення, то суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку
про відмову в задоволенні даних позовних вимог, оскільки  укладаючи
з ПП  ОСОБА_2. договір  оренди даного нежитлового приміщення ЗАТ було
відомо про не звільнення позивачкою орендованого  приміщення, доказів отримання   ЗАТ
орендної плати в сумі  13330,80
грн. за договором з ПП ОСОБА_2.  суду не
надано. Зазначені факти  встановлені
рішенням господарського суду АР Крим
від  5 січня  2006 р. у справі  № 2-22/1032-2006.

Вказані висновки суду апеляційної
інстанції  відповідають фактичним
обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального  права з
дотриманням процесуальних норм, доводи касаційних скарг їх не спростовують, а
тому підстав для зміни або скасування рішення апеляційного суду  не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги  закритого акціонерного товариства  “Крим -
Антей”  та суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Севастопольського
апеляційного  господарського
суду  від
27 лютого    2007 року  у справі №
2-21/16452-2006 -без змін.

Головуючий            Перепічай В.С.

Судді
Вовк
І.В.

Гончарук П.А.