ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" вересня 2007 р.
Справа № 11/347/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Парканський О.Л. (довіреність № 17/09/01 від 17.09.2007 року)

від відповідача: Василенко В.В. (довіреність № 30 від 13.06.2007 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство –14827”

на рішення господарського суду Миколаївської області від „10” липня 2007 року

по справі № 11/347/07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Матадор”, м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство –14827”,  м. Миколаїв

про стягнення 30 919,07 грн.

В С Т А Н О В И В:

11.05.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Матадор” (далі по тексту –позивач) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство –14827” (далі по тексту –відповідач) заборгованості за поставлений товар та штрафні санкції у сумі 30 919,07 грн., з яких 22 502,38 грн. боргу за поставлений товар, 2 054,19 грн. пені, 362,50 грн. 3 % річних. Крім того, позивач просив стягнути на його користь з відповідача 6 000 грн. вартості послуг адвоката, 309 грн. державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору поставки, свої зобов’язання по оплаті за поставлений товар не виконав – повністю не розрахувався.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.07.2007 року по справі № 11/347/07 (суддя Василяка К.Л.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Матадор” задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство –14827” на користь позивача 22 502,38 грн. основного боргу, 362,5 грн. 3 % річних, 1 917,94 грн. пені, 247, 83 грн. держмита та 117,35 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В решті позову відмовлено з посиланням на невірний розрахунок позивача в частині стягнення пені та недоведеність факту віднесення його витрат за юридичні послуги в розмірі 6 000 грн. до складу судових витрат. Повернуто з Держбюджету України сплачене позивачем по пл. дорученню № 168 від 29.03.2007 року державне мито у сумі 60 грн. В задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача відмовлено, оскільки позивачем не надано доказів того, що не вжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. На виконання цього рішення господарським судом Миколаївської області 23.07.2007 року видано відповідний наказ.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, ВАТ „АТП –14827” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На думку скаржника, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно та безпідставно прийняв до уваги доводи та вимоги позивача стосовно поставки товару від 10.10.2006 року та прийняття його відповідачем, оскільки ВАТ „АТП –14827” ніякого товару по поставці від 10.10.2006 року не отримувало, довіреність на отримання товару не підписувало та печатку підприємства на неї не ставило.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, але його представник в судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а  рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2006 року між ТОВ „Матадор” (Постачальник) та ВАТ „АТП –14827” (Покупець) укладено договір № 1712 поставки товару, згідно пункту 1.1 якого Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставати Покупцю (передати у власність/ повне господарське відання Покупця) визначений цим Договором товар, а Покупець зобов'язався на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти названий товар та оплатити його (а.с.12-15, 54-55).

Умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів „Інкотермс” (в редакції 2000 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору. Під товаром, що є предметом поставки за цим Договором, розуміється продукція торгової марки „BIZOL” та/або „SHEL” (пункти 1.2-1.3 Договору).

Разом із передачею товарів, згідно із пунктом 2.2 Договору, Постачальник зобов'язався передавати Покупцю видаткову накладну, податкову накладну та сертифікат відповідності.

Відповідно до розділу 3 Договору, строк поставки товару узгоджується сторонами додатково для кожної партії товару. Право власності на товар, що продається-купується, згідно цього Договору, а з ним і ризик випадкової його (товару) загибелі, переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладених, які засвідчують передачу товару та є невід'ємними частинами цього Договору.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються на рахунок Постачальника в безготівковій формі протягом 14 діб з моменту підписання уповноваженим представником Покупця, визначеного довіреністю, видаткових накладних, які засвідчують факт передачі товару та є невід'ємними частинами даного Договору (пункт 4.1 Договору).

Згідно із пунктами 5.2, 6.1 Договору, сторони прийшли згоди про те, що підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладних свідчить про узгодження сторонами ціни, кількості та асортименту товару, а загальна ціна товару за цим Договором складає суму всіх видаткових накладних з відміткою Покупця про прийняття товару.

Розділом 10 Договору передбачена відповідальність сторін за порушення Договору, зокрема, пунктом 10.1 встановлено, що за умови невиконання та/або неналежного виконання вимог пункту 4.1 цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від недоперерахованої суми за кожний день прострочення оплати, включаючи день оплати.

Відповідно до розділу 10 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується за письмовою згодою сторін після належного виконання умов даного Договору.

На виконання умов договору поставки № 1712 від 08.08.2006 року ТОВ „Матадор” 07.08.2006 року та 10.10.2006 року здійснило поставку відповідачу товар (мастила моторні) на загальну суму 34 579,33 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними:

- № м27107 від 07.08.2006 року на суму 12 256,95 (з урахуванням 2 042,83 грн. ПДВ) з терміном оплати до 06.09.2006 року (а.с.18);

- № м27689 від 10.10.2006 року на суму 22 502,38 грн. (з урахуванням 3 750,39 грн. ПДВ) з терміном оплати до 08.11.2006 року (а.с.20, 57).

07.08.2006 року та 02.10.2006 року ВАТ „АТП –14827” видало своєму представнику –Карпенку М.В., довіреності серії ЯЛЦ № 925316 та № 925339 на отримання товару, визначного вищезазначеними видатковими накладними (а.с.19, 58-59).

Згідно з вантажними деклараціями служби доставки ТОВ „Міст-Експрес”      № 127795 та № 177595, товар по договору поставки № 1712 від 08.08.2006 року доставлено від ТОВ „Матадор” до ВАТ „АТП –14827” за адресою м. Миколаїв, вул. Комінтерну,34, який 08.08.2006 року та 11.10.2006 року отримано представником відповідача Загинайченко В.Н., про що свідчать відповідні відмітки. Будь-яких претензій щодо кількості та якості товару не заявлялося (21-24).

В свою чергу, ВАТ „АТП –14827” свої зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати за отримані по видатковим накладним № м27107 від 07.08.2006 року та № м27689 від 10.10.2006 року товари виконало частково.

Так, розрахунок за отриманий за видатковою накладною № м27107 від 07.08.2006 року товар на суму 12 256,95 грн. відповідачем здійснено в три етапи: 5 000 грн. –31.08.2006 року, 5 000 грн. – 27.09.2006 року та 2 256 грн. –30.10.2006 року.

Оплата товару, отриманого за видатковою накладною № м27689 від 10.10.2006 року на суму 22 502,38 грн., ВАТ „АТП –14827” здійснена не була.

22.01.2007 року ТОВ „Матадор” направило на адресу відповідача лист            № 22/01/02, який отриманий останнім 24.01.2007 року, яким просило підписати видаткову накладну № м27689 від 10.10.2006 року, повернути її поштою та оплатити отриманий за цією накладною товар на загальну суму 22 502,38 грн. (а.с.25-26).

У відповідь на вказаний вище лист, ВАТ „АТП –14827” 26.01.2007 року надіслало позивачу лист № 48, яким повідомило, що ні 10.10.2006 року ні в будь-який інший день не отримувало ніякого товару і тим більше ніяких платіжних документів, а тому знімає з себе всяку відповідальність по оплаті (а.с.27).

09.02.2007 року ТОВ „Матадор” направило на адресу голови правління та головного бухгалтера ВАТ „АТП –14827” листи № 09/02/02 та 09/02/03, які отримані представником підприємства 12.02.2007 року, якими позивач просив  повернути поштою підписані та проштамповані печаткою підприємства видаткові накладні № м27107 від 07.08.2006 року та № м27689 від 10.10.2006 року та довіреності до них, а також оплатити видаткову накладну № м27689 від 10.10.2006 року.

Відповіді на вказані вище листи та задоволення його вимог відповідачем здійснено не було, у зв'язку з чим ТОВ „Матадор” 06.03.2007 року втретє звернувся до ВАТ „АТП –14827” з листом № 06/03/01, який отриманий останнім 09.03.2007 року, яким просив погасити протягом трьох банківських днів дебіторську заборгованість у розмірі 22 502,38 грн., яка виникла внаслідок не оплати товару, отриманого за видатковою накладною № м27689 від 10.10.2006 року. Також цим листом відповідач попереджений, що у разі не задоволення його вимог, позивач буде змушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення вказаної суми заборгованості з урахуванням штрафу, пені та відшкодування інших витрат, пов'язаних з веденням судової справи.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог ТОВ „Матадор” та стягнення на його користь з відповідача 22 502,38 грн. –заборгованості за поставлений по видатковій накладній № м27689 від 10.10.2006 року товар, 362,5 грн. 3 % річних та 1 917,94 грн. пені і вважає, що доводи та вимоги ВАТ „АТП –14827”, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 526, 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона –постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні –покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, ТОВ „Матадор”, поставивши ВАТ „АТП –14827” 07.08.2006 року та 10.10.2006 року мастила моторні та іншу продукцію, виконало покладені на нього договором поставки № 1712 від 08.08.2006 року та нормами чинного законодавства обов'язки, що підтверджується відповідними видатковими накладними № м27107 від 07.08.2006 року на суму 12 256,95 та № м27689 від 10.10.2006 року на суму 22 502,38, довіреностями серії ЯЛЦ № 925316 та № 925339 на отримання вказаного товару, які містять підписи та печатки сторін та вантажними деклараціями служби доставки ТОВ „Міст-Експрес” № 127795 та            № 177595 з підписами представника відповідача.

Між тим, ВАТ „АТП –14827”, отримавши від ТОВ „Матадор” вказані товари, в свою чергу, в порушення умов договору поставки № 1712 від 08.08.2006 року та вищезазначених норм чинного законодавства, свої зобов'язання належним чином не виконало, а саме поставлені позивачем товари по видатковій накладеній № м27689 від 10.10.2006 року на суму 22 502,38 взагалі не оплатив, у зв'язку з чим ця сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку.

Крім того, як було вище зазначено, пунктом 10.1 договору поставки № 1712 від 08.08.2006 року сторони встановили, що за умови невиконання та/або неналежного виконання вимог пункту 4.1 цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від недоперерахованої суми за кожний день прострочення оплати, включаючи день оплати.

А статтею 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що непогашена сума заборгованості ВАТ „АТП –14827” перед ТОВ „Матадор” складає 22 502,38 грн. боргу за поставлений по видатковій накладеній № м27689 від 10.10.2006 року товар, 362,5 грн. – 3 % річних (за період з 24.10.2006 року по 07.05.2007 року) та 1 917,94 грн. пені (з 24.10.2006 року по 24.04.2007 року, тобто 183 дні при ставці НБУ 8,5 %), що і підлягають стягненню.

В частині позовних вимог ТОВ „Матадор” про стягнення з відповідача 6 000 грн. витрат за послуги адвоката, місцевий господарський суд правомірно відмовив, оскільки сума визначена до сплати в договорі від 15.03.2007 року про надання юридичних послуг, укладеного між позивачем та ТОВ „Юридичне бюро „ЛОіД”, відповідно до статей 44 та 48 ГПК України та статті 2 Закону України „Про адвокатуру”, не відноситься до складу судових витрат і не підлягає стягненню з відповідача.

Судова колегія не погоджується з доводами та запереченням ВАТ „АТП –14827” стосовно того, що ніякого товару по поставці від 10.10.2006 року відповідач не отримував, довіреність на отримання товару не підписував та печатку підприємства на не ставив, виходячи з такого.

По-перше, на видатковій накладній № м27689 від 10.10.2006 року та на довіреності серії ЯЛЦ № 925339 від 02.10.1006 року стоять печатки відділу кадрів ВАТ „АТП –14827” та маються підписи представників підприємства (а.с.57-59).

По-друге, відповідно до вантажної декларації служби доставки ТОВ „Міст-Експрес” № 177595, товар по договору поставки № 1712 від 08.08.2006 року доставлено від ТОВ „Матадор” до ВАТ „АТП –14827” за адресою м. Миколаїв, вул. Комінтерну,34, який 11.10.2006 року отримано представником відповідача Загинайченко В.Н., про що свідчать його підписи (а.с.23-24).

Та, по-третє, представник ВАТ „АТП –14827” в судовому засіданні сам підтвердив факт наявності на підприємстві печатки відділу кадрів, якою проштамповані саме видаткова накладена № м27689 від 10.10.2006 року та довіреність серії ЯЛЦ № 925339 від 02.10.1006 року, та існування на підприємстві працівника –Загинайченко В.Н., яким і було, згідно вантажної декларації № 177595 отримано товар по поставці від 10.10.2006 року.

Зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 10.07.2007 року по справі № 11/347/07 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 10.07.2007 року по справі № 11/347/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство –14827” –без задоволення.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                           С.І. Колоколов

Суддя                                                                                  Г.П. Разюк

Суддя                                                                                  М.С. Петров