ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" листопада 2007 р.

Справа  № 25-28/270-06-6627

За позовом: фізичної особи
-підприємця  ОСОБА_1

до відповідача: Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Чорноморський”

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне
підприємство „Агрофірма Будаки”

про зобов'язання не перешкоджати
виконанню договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05 р. № 5 та договору оренди
майна від 10.09.07 р., зобов'язання видати в натурі майно

Суддя:  Малярчук І.А.

В  судових засіданнях приймали участь
представники:

Від
позивача: ОСОБА_2., довір. від 29.01.07 р.,

Від відповідача: Черватюк О.П., довір.
№ 5 від 18.05.07 р.

Від третьої особи, яка не заявляла
самостійних вимог на предмет спору на стороні     відповідача: Пушкарська О.В., довір. від
06.09.07 р.

В судовому
засіданні  02.11.07 р. приймали
участь представники:

Від
позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи, яка не заявляла
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився

Суть спору: про зобов'язання
Сільськогосподарський виробничий кооператив „Чорноморський” не перешкоджати
виконанню договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05 р.,
зареєстрований  Приморською сільською
радою  за № 5 та договору оренди майна
від 10.09.07 р.;

Про зобов'язання видати фізичній особі
-підприємцю  ОСОБА_1 в натурі наступне
майно: кормоцех за пожежним депо на фермі ВРХ № 1, п'ять котків КВГ-1.4,  комбайн ДОН-1500, автомобіль КАМАЗ-5511,
ваги, культиватор РВК-3, дробарку КДУ, живителі пароутворювача, автомашину
ІЖ-27161, культиватор КСП-4, резервуар, причеп-візок ТВС-3.

Позивач на заявлених позовних
вимогах наполягає, подав до суду пояснення від 07.09.07 р. вх. № 20848,
доповнення та зміни до позовної заяви від 01.10.07 р. вх.№ 22598, від 05.10.07
р., від 10.10.07 р. вх. № 23251, де виклав позовні вимоги у вищенаведеній
остаточній редакції, пояснив обставини справи.

Первинні позовні вимоги позивача
складали: про зобов'язання СВК „Чорноморський” не перешкоджати виконанню
договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що
знаходиться у спільній частковій власності, який зареєстрований Приморською
сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 22.12.05 р. за
№ 5, а саме видати в натурі фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 майно згідно
переліку.

Як пояснює позивач, заявлені ним
позовні вимоги про спонукання до виконання певних дій відповідача по
справі  ґрунтуються на підставі
документальних даних підтверджуючих право власності на майно та виділення його
в натурі єдиним комплексом групі співвласників, які об'єднались з метою
подальшого використання його у сільськогосподарській сфері виробництва, для
чого 22.12.05 р. між 55 співвласниками був укладений  договір про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності.

Згідно правового обґрунтування
позивача, наявність своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів він
вбачає в тому, що в разі виконання відповідачем певних дій щодо видачі всього
майна, про яке зазначено у договорі від 22.12.05 р., співвласники в змозі
будуть реалізувати свої майнові права,в тому числі зможуть ефективно його
використовувати у сільгоспвиробництві, шляхом укладення цивільно-правових угод
із фізичною особою -підприємцем  ОСОБА_1

Також, як вказує позивач
співвласники майна, які є учасниками договору від 22.12.05р. з врахуванням змін
до договору від 07.09.07 р., делегували повноваження                         ОСОБА_3 щодо передачі
всього майна в оренду, відповідно до чого між фізичною особою -
підприємцем  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 10.09.07
р. був укладений договір оренди майна, зареєстрований у встановленому порядку в
Приморській сільській раді.

Як відмічає позивач, наданий
відповідачем акт прийому-передачі до договору на спільне володіння майна згідно
рішення загальних зборів пайщиків від 04.03.06 р. був складний з порушенням
положень чинного законодавства щодо розпаювання майна реформованих
сільгосппідприємств. В акті зазначена передача устаткування кормоцеху КРС № 1
ПП „ Агрофірма Будаки”, тоді як це устаткування (живителі, пароутворювач,
дробарка КДУ) входить у склад єдиного майнового комплексу на ВРХ № 1, який
повинен бути переданий фізичній особі - підприємцю  ОСОБА_1 згідно договору оренди.

Відповідач, проти заявлених
позивачем позовних вимог заперечу, про що в усній формі в  судовому засіданні заявив його представник,
однак правових підстав не визнання позову відповідач до відома суду не довів.

10.09.07 р. на адресу суду надійшла
заява  ПП „Агрофірма „Будаки” за вх. №
20879 про залучення його до участі  у
розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, яка судом задоволена, у зв'язку з чим згідно
ухвали від 10.09.07 р.  ПП „Агрофірма
„Будаки” було допущено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Так, обґрунтовуючи заяву ПП
„Агрофірма „Будаки” вказує на те, що серед майна,  яке просить позивач видати йому в натурі  є й майно, яке знаходиться у підприємства в
користуванні згідно договору оренди майна, укладеного 06.01.06 р., терміном на
5 роки, між співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової
власності, в особі уповноваженої особи ОСОБА_4 та   ПП „Агрофірма „Будаки”.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ПП „Агрофірма
„Будаки”, заявлений позивачем позов не визнає, подала до суду відзив на позовну
заяву від 01.10.07 р. вх. № 22592, де зазначає, що згідно умов договору про
спільне володіння, користування і розпорядження майном, укладеного 22.12.05 р.
між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 та 55-ти фізичними особами, власниками майнових паїв на загальну
суму 377542грн., ОСОБА_1 є уповноваженою особою, якій власники майнових паїв,
надають право представляти свої інтереси при отримані майна від колективного
сільськогосподарського підприємства.

Звідси, третя особа робить
висновок, що позовну заяву стосовно спонукання видати в натурі майно на
підставі договору від 22.12.05 р. про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності має право
пред'являти ОСОБА_1саме як  фізична
особа, яка відповідно до приписів ст.ст. 1, 21 ГПК України не може бути
позивачем у справі, розгляд якої провадиться за правилами ГПК України.

За заявою сторін у справі від
10.08.07 р. вх.№ 18576, суд, згідно п.4 ст.69 ГПК України ухвалою від 15.08.07
р. продовжив строк розгляду справи.

Ухвалою від 15.08.07 р. судом було
зупинено провадження у даній справі, яке було поновлено відповідно до ухвали
від 23.07.07 р.

Ухвалою Заступника голови
господарського суду Одеської області Могила С.К. від 12.10.07 р. продовжено
строк розгляду справи в порядку п.3 ст.69 ГПК України.

Судом задоволено клопотання
позивача про відкладення розгляду справи, що підтверджується  відповідними ухвалами суду.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши
докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

22.12.05 р. між громадянами України
(Співвласники), як власниками майнових паїв, визначених в результаті паювання
майна агрофірми ім. Дзержинського, у зв'язку з її реформуванням в СВК
„Чорноморський”, керуючись ст.7 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство”, ст. 358 ЦК України був укладений договір
про  спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, згідно п.
1.1. якого Співвласники домовились спільно володіти, користуватись і
розпоряджатись майном, яке вони погоджуються отримати у спільну часткову
власність як єдиний майновий комплекс згідно з цим  договором та іншими угодами, укладеними між
ними.

Перелік майна, яке буде передане
Співвласниками, наданий комісією з реструктуризації агрофірми імені
Дзержинського і наведений в Додатку 1 до цього договору. З метою більш
ефективного використання майна Співвласники домовились передати його за
цивільно-правовими договорами про передачу майна (договори  оренди) ПП ОСОБА_1(п.п. 1.2., 1.4. договору
від 22.12.05 р.).

Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.3.
договору від 22.12.05 р. з метою оперативного вирішення питань, що виникають в
процесі виконання договору, Співвласники делегують                       ОСОБА_1(далі-
Уповноважений), повноваження представляти їх інтереси при отримані майна від колективного
сільськогосподарського підприємства, укладенні
договорів про передачу майна і від
їх імені підписати ці договори. Уповноваженому надаються права: отримати
майно від сільськогосподарського виробничого кооперативу „Чорноморський” з
підписанням акту приймання-передачі; вести переговори з приводу умов укладення
договорів про передачу майна; підписати від імені Співвласників договори про
передачу майна; здійснити передачу майна іншій стороні за актом
приймання-передачі; контролювати виконання договорів   про передачу майна; представляти інтереси
Співвласників в суді, господарському суді при розгляді спорів, що стосуються
укладення та виконання договорів про передачу майна. За виконання своїх
обов'язків Уповноважений одержує винагороду в розмірі 70 грн. на рік з доходів
отриманих як орендна плата за використання майна.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання всіма Співвласниками. Строк дії договору становить 5 років з
моменту набрання ним чинності (п.п. 6.1.,6.2. договору від 22.12.05 р.).

Даний договір був підписаний
співласниками майнових паїв в кількості 55 чоловік,  зареєстрований Приморськю сільськрадою за №5.

Додаток 1 до договору від 22.12.05
р. складає перелік майна, що буде отримане у спільну часткову власність.

Одноособово уповноваженим від групи
співвласників майна ОСОБА_1 був підписаний акт звірки передачі майна та
товарно-матеріальних цінностей від 31.05.06 р., представниками СВК
„Чорноморський” такий акт підписано не
було.

Також, позивач подав до матеріалів
справи протокол №1 від 07.09.07 р. зборів учасників договору про спільне
володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній
частковій власності від 22.12.05 р. та зміни від 07.09.07 р. до договору про
спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності від 22.12.05 р., відповідно до яких внесено зміни
до п.п. 2.1. договору щодо делегування ОСОБА_3повноваження представляти
інтереси співвласників при отримані майна від сільськогосподарського
підприємства, укладенні договорів про передачу майна від імені співвласників,
підписання цих договорів. При цьому, наведенні
зміни від 07.09.07 р. до договору про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05
р. взагалі не містять підписів сторін за договором, а тільки відмітку про  реєстрацію Приморською сільською радою.

Подалі, 10.09.07 р. між громадянами
України -співвласниками майна у формі основних засобів, що належать на праві
часткової власності, в особі уповноваженого ОСОБА_3, який діє на підставі
договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що
знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05 р. та фізичною особою
-підприємцем   ОСОБА_1був укладений
договір оренди, згідно п.п.1.1., 2.1. якого співвласники передають належні їм
на праві спільної власності основні засоби Підприємцю в оренду строком на 5
років; перелік основних засобів, що передаються   в оренду за цим договором, визначений в
додатку 2 до цього договору. Додатками 1, 2 до договору оренди від 10.09.07 р.
є перелік співвласників з зазначенням розміру частки в основних засобах та її
загальної вартості та перелік майна.

Ненадання відповідачем наведеного в
заявлених позовних вимогах майна, право управління яким, як вважає позивач, він
набув згідно договору про спільне володіння, користування і розпорядження
майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05 р., та
договору оренди від 10.09.07р. порушує його права та охоронювані законом
інтереси за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
документи, законодавство яким врегульовані оспорювані правовідносини, суд,
дійшов до висновку щодо відсутності порушених СВК„Чорноморський” прав та
охоронюваних законом інтересів, що є підставою для відмови в задоволені
заявлених ним позовних вимог з врахуванням наступного.

Статями  15, 16 ЦК України в редакції від  16.01.03 р.
передбачено, що кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого  інтересу,  який
не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: 1) визнання права;  2)
визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі;  6) зміна
правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування  збитків
та  інші   способи
відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної
влади,  органу  влади
Автономної  Республіки  Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та  інтересу особи  в разі порушення нею положень частин другої -
п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст.237 ЦК України в
редакції від 16.01.03 р. представництвом є правовідношення, в якому одна
сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої
сторони, яку  вона представляє. Не є
представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а
також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому
правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу
юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного
законодавства.

Представник може бути уповноважений
на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він
представляє. Представник не може бути уповноважений на вчинення лише тих
правочинів,  право на вчинення яких має
особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який
відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він
представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він
представляє, у своїх інтересах або в інтересах особи, представником якої він
одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб,
встановлених законом. Правочин, вчинений представником, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (ст.ст. 238.
239 ЦК України).

Комерційним представником є особа,
яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні
ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво
одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших
випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представництва можуть
бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє,
або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах
підприємницької діяльності встановлюються законом (ст.234 ЦК України).

Підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.1 ст.1 ГПК
України).

Згідно вище проаналізованого судом
змісту договору від 22.12.05 р. та вимог законодавства, визначених главою 17 ЦК
України,  вбачається, що з даного
договору виникли правовідносини у ОСОБА_1., як фізичної особи, на
представництво інтересів співвласників
майнових паїв на отримання ними майна від колективного
сільськогосподарського підприємства, укладання від їх імені договорів, для
чого                    ОСОБА_1., як
уповноваженого, наділено правами, переліченими в п.2.2. договору, серед яких
зазначено представництво інтересів співвласників в суді, господарському суді
при розгляді спорів, що стосуються укладення та виконання договорів про
передачу майна.  Тобто, звідси
вбачається, що ОСОБА_1, як фізична особа, може тільки представляти в суді
інтереси співвласників майнових паїв, при цьому аж ніяк не виступати позивачем
за позовними заявами, поданими на вирішення суду.

Разом з тим,  з врахуванням набуття ОСОБА_1, саме як
фізичною особою зобов'язань по представництву інтересів співвласників майнових
паїв,  у фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1., який з моменту державної реєстрації
26.04.05 р. набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не виникло
зобов'язань по представництву інтересів цих співвласників  на підставі договору від 22.12.05 р., та
відповідно до цього правочину, з врахуванням положень ст.237 ЦК України,  виступати позивачем  у
позовних заявах, поданих до суду за захистом порушених прав і
охоронюваних законом інтересів співвласників майнових паїв.

Не набув фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 права та охоронювані законом інтереси в оспорюваних правовідносинах і
відповідно до наявного в матеріалах справи договору оренди від 10.09.07р.,
укладеного між фізичною особою -підприємцем                    ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
підставі змін до договору про спільне володіння, користування і розпорядження
майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 22.12.05 р., які
датовані 07.09.07 р., оскільки дані зміни взагалі не підписані сторонами
договору від 22.12.05 р., а їх реєстрація Приморською сільською радою не
свідчить про укладення сторонами договору таких змін, тому вважати належним
доказом договір оренди від 10.09.07р., суд не взмозі.

Крім того, з врахуванням п.2 ст.237
ЦК України та змісту заявленого фізичною особою, -підприємцем ОСОБА_1позову,
останній діє  від власного імені,  тобто не в інтересах співвласників, тому не
може бути представником п'ятдесяти п'яти співвласників майнових паїв згідно
договору від 22.12.05 р. Визначення фізичною особою -підприємцем              ОСОБА_1себе  позивачем у даній справі не є і комерційним
представництвом в розумінні   ст.243 ЦК
України.

За умови встановленого, у суду
відсутні підстави вбачати наявними порушення або оспорювання прав та
охоронюваних законом інтересів фізичної особи - підприємця                ОСОБА_1., за захистом яких
відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ч.1 ст.1 ГПК України суб'єкт
підприємницької діяльності має право звертатися, згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ, з позовними заявами до господарського суду.

За таких обставин,  суд відмовляє в задоволенні заявлених
позивачем позовних вимог в повній мірі.

Нараз оспорюване майно згідно
договору на спільне володіння, користування та розпорядження майном,  що знаходиться у спільній частковій власності
від 20.12.05 р. та договору  оренди від
06.01.06 р.,  укладеному між
співвласниками майна, що належать їм на праві спільної часткової власності, в
особі уповноваженого ОСОБА_4 та ПП „Агрофірма „Будаки”, знаходиться в
фактичному користуванні у останнього, що підтверджує   наявний в матеріалах справи акт
приймання-передачі, підписаний між ПП „Агрофірма „Будаки” та СВК
„Чорноморський”.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на те, що в процесі
розгляду даного господарського спору судому
не було встановлено наявність
порушених прав та охоронюваних
законом інтересів позивача, суд, відмовляє фізичній особі -підприємцю
ОСОБА_1 в задоволенні заявленого позову щодо зобов'язання Сільськогосподарський
виробничий кооператив „Чорноморський” не перешкоджати виконанню договору про
спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності від 22.12.05 р. за № 5 та договору оренди майна
від 10.09.07 р., зобов'язання видати фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 в натур
наступне майно: кормоцех за пожежним депо на фермі ВРХ № 1, п'ять котків
КВГ-1.4,  комбайн ДОН-1500, автомобіль
КАМАЗ-5511, ваги, культиватор РВК-3, дробарку КДУ, живителі пароутворювача,
автомашину ІЖ-27161, культиватор КСП-4, резервуар, причеп-візок ТВС-3.

Згідно ст. 49 ГПК України у разі
відмови судом в задоволені заявлених позивачем позовних вимог, понесені ним
витрати пов'язані зі сплатою державного мити та витрат на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст.44, 49, ст.ст. 82-
85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Малярчук І.А.