ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

03.04.07                                                                                           Справа  № 9/229

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Процик Т.С.

Юрченко Я.О.

розглянув апеляційну скаргу Хотинського державного лісогосподарського підприємства, м. Хотин № 123 від 12.02.2007 року (далі Хотинське ДЛГП,   м. Хотин)

на постанову Господарського суду Чернівецької області від 16.01.2007 року

у справі № 9/229

за позовом: Хотинського ДЛГП, м. Хотин

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Чернівці, м. Чернівці (далі ДПІ у м. Чернівці)

про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень

За участю представників сторін:

від позивача –Микитюк В.І. –юрисконсульт, Винокурова М.І. –головний бухгалтер

від відповідача –Ватаманюк В.В. –завідувач сектору з юридичної роботи

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 16.01.2007 року у справі № 9/229 відмовлено у задоволенні позовних вимог Хотинському державному лісогосподарському підприємству, м. Хотин про визнання повністю або частково нечинними податкових повідомлень - рішень ДПІ у м. Чернівці в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов’язання минулих податкових періодів, зобов’язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п’яти відсотків від такої суми до подання уточнюючого розрахунку, або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що додається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п’яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов’язання з цього податку; податкові повідомлення –рішення ДПІ у Хотинському районі, якими визначені податкові зобов’язання Хотинському держлісгоспу на підставі акту документальної перевірки є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства; дія ст. 250 Господарського кодексу України не розповсюджується на строки застосування штрафної санкції, передбаченої Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Хотинським державним лісогосподарським підприємством подано апеляційну скаргу № 123 від 12.02.2007 року, в якій просить постанову Господарського суду Чернівецької області скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що при прийнятті постанов господарським судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Господарського кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

ДПІ у Хотинському районі проведено перевірку Хотинського ДЛГП з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів та інших платежів, про що складено акт документальної перевірки № 57/23-00274536 від 29.09.2006 року.

За результатами вказаної перевірки на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами»ДПІ в Хотинському районі застосовано штрафні санкції за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість в сумі 19359,32 грн.; по комунальному податку в сумі 1536,48 грн., по податку на прибуток - в сумі 2117,12 грн.; по податку з власників транспортних засобів та інших машин і механізмів в сумі 26089,25 грн., по збору за забруднення навколишнього середовища в сумі 493,80 грн.; по платі за спеціальне використання лісових ресурсів загальнодержавного значення в сумі 9211,92 грн.; плати за землю в сумі 1985,89 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення ДПІ в Хотинському районі від 03.10.2006 року № /0 в сумі 43987,00 грн. (в тому числі основний платіж - 7235,00 грн., штрафна санкція - 36752,00 грн.) про визначення суми податкового зобов'язання Хотинському держлісгоспу за штрафними санкціями по податку на додану вартість, нарахованого податковим органом за даними документальної перевірки результатів діяльності Хотинського ДЛГП, що свідчать про заниження сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість, заявлених у податкових деклараціях.

У позовні заяві та апеляційній скарзі позивач посилається на той факт, що відповідачем безпідставно застосовано граничні норми штрафу у розмірі 50 відсотків та завищені періоди недоплати, що суперечить пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами».

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків на підставі даних документальної перевірки, що свідчать про заниження суми податкового зобов'язання, заявленого у податкових деклараціях, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Позивач переплату в наступних податкових періодах, зараховує як самостійне виявлення та сплату позивачем, до початку його перевірки контролюючим органом факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, що не відповідає дійсності.

Відповідно до п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами»платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму такої недоплати у складі, декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Згідно пп. 5.6 п. 5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затв. наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166, коригування зобов'язань з податку на додану вартість на основі попередніх звітних періодів відображається в рядку 8 з обов'язковим поданням додатку 1 до податкової декларації. Скаржником не доведено дотримання вимог п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та пп. 5.6 п. 6 вищезазначеного Порядку.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що штрафні санкції застосовані за податковим повідомленням –рішенням № /0 від 03.10.2006 року в сумі 36752,00 грн., застосовані відповідачем правомірно.

Щодо податкових повідомлень –рішень, якими до позивача застосовано штрафні санкції за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов’язань по комунальному податку в сумі 1536,48 грн., по податку на прибуток в сумі 2117,12 грн.; по податку з власників транспортних засобів та інших машин і механізмів в сумі 26089,25 грн., по збору за забруднення навколишнього середовища в сумі 493,80 грн.; по платі за спеціальне використання лісових ресурсів загальнодержавного значення в сумі 9211,92 грн.; плати за землю в сумі 1985,89 грн. суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного:

Підпунктом 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу:

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничною строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що специфіка штрафної санкції, передбаченої зазначеним підпунктом полягає в тому, що вона нараховується органом державної податкової служби за наявності факту погашення податкового боргу, тобто для того, щоб визначити термін затримки та розмір штрафу, необхідно, щоб відбувся факт погашення конкретної суми податкового боргу.

Пунктом 6.1.7 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затв. наказом ДПА України від 17.03.2001р. № 110 передбачено, що у разі виявлення факту погашення податкового боргу орган державної податкової служби направляє податкове повідомлення платнику податків. Повідомлення про застосування штрафів складається в залежності від терміну затримки сплати узгодженого податкового зобов'язання на наступний день після закінчення відповідно 30-ти та 90-денного терміну на всю суму сплачених у них періодах податкового боргу незалежно від кількості випадків сплати.

Оскільки, податковою інспекцією при проведенні перевірки встановлено та незаперечено позивачем, факт порушення строків сплати узгоджених податкових зобов’язань, відповідно відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції згідно з пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Щодо посилання скаржника на порушення податковою інспекцією норм  ст. 250 Господарського кодексу України при прийнятті спірних податкових повідомлень - рішень, а саме, що адміністративно –господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а перевіркою нараховані штрафні санкції починаючи з 2002 року, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що у даному випадку вказані норми не підлягають застосуванню, так як відповідно до п. 1 ст. 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу адміністративні та інші відносини управління за участі суб’єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб’єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно - господарських повноважень щодо суб’єкта господарювання.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Чернівецької області прийнята з дотримання норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд У Х В А Л И В:

1.          Залишити без змін постанову Господарського суду Чернівецької області від 16.01.2007 року у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.