ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.07 р.                                                                               Справа № 24/234

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі Петровій В.П.

за участю:

Представників сторін:

від позивача     Страшнова С.В. – довір.

від відповідача    Сац Г.О. – директор

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „Ісіда” м. Донецьк

До відповідача    Комунального підприємства „Донвуглевторресурси” м. Добропілля

про стягнення 18331 грн. 16 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ісіда” м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Донвуглевторресурси” м. Добропілля про стягнення 18331 грн. 16 коп., в тому числі 16500,00 грн. боргу з орендної плати, 993,69 грн. пені, 601,50 грн. індексу інфляції та 235,97 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди транспортного засобу № 20/07/1АР від 20.07.2006р. з додатковою угодою від 03.11.2006р., акт прийому-передачі транспортного засобу від 20.07.2006р., акти прийому-передачі наданих послуг від 30.11.2006р., 31.12.2006р., 31.01.2007р., 28.02.2007р., 31.03.2007р., 30.04.2007р., 31.05.2007р., 30.06.2007р., 31.07.2007р., 31.08.2007р., 30.09.2007р., рахунки 30.11.2006р., 31.12.2006р., 31.01.2007р., 28.02.2007р., 31.03.2007р., 30.04.2007р., 31.05.2007р., 30.06.2007р., 31.07.2007р., 31.08.2007р., 30.09.2007р., розрахунок суми боргу, індексу інфляції, 3% річних, пені.

Позивач наполягає на позовних вимогах.

Відповідач надав відзив на позов від 16.11.2007р., позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ „Ісіда” м. Донецьк (орендодавець) та КП „Донвуглевторресурси” м.Добропілля (орендатор) укладено договір оренди транспортного засобу № 20/07/1АР від 20.07.2006р. Договір укладено без протоколу розбіжностей, з додатковою угодою від 03.11.2006р., підписаною обома сторонами без зауважень. Згідно п. 4.1 строк оренди складає: з 20.07.2006р. по 02.11.2006р.

Додатковою угодою від 03.11.2006р. сторони продовжили строк оренди, зазначивши його з 03.11.2006р. по 31.12.2009р.

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування автомобіль ГАЗ 32213-420, 2006 року випуску, білого кольору, з об’ємом двигуна V=2464 СUB. СМ, реєстраційний номер: АН 5311 ВН.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом прийому-передачі транспортного засобу від 20.07.2006р., актами прийому-передачі наданих послуг від 30.11.2006р., 31.12.2006р., 31.01.2007р., 28.02.2007р., 31.03.2007р., 30.04.2007р., 31.05.2007р., 30.06.2007р., 31.07.2007р., 31.08.2007р., 30.09.2007р., підписаними обома сторонами та самим відповідачем у судовому засіданні, а також виставив на оплату рахунки 30.11.2006р., 31.12.2006р., 31.01.2007р., 28.02.2007р., 31.03.2007р., 30.04.2007р., 31.05.2007р., 30.06.2007р., 31.07.2007р., 31.08.2007р., 30.09.2007р., отримання яких відповідачем також підтверджено.

Згідно п. 5.1 договору орендна плата установлюється в розмірі 1500,00 грн. в місяць, в тому числі 300 грн. ПДВ.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що орендна оплата сплачується грошовими коштами на рахунок орендодавця не пізніше 5 числа кожного поточного місяця.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобов’язання за договором стосовно оплати належним чином не виконав, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість за період з 06.11.2006р. по 06.10.2007р. в сумі 16500 грн. 00 коп., що підтверджено матеріалами справи, актом звірки від 15.11.2007р., підписаним обома сторонами, визнано відповідачем і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 601,50 грн. індексу інфляції за період з грудня 2006р. по вересень 2007р. та 235,97 грн. 3% річних за період з 06.12.2006р. по 30.10.2007р. Зазначені суми нараховані відповідно до діючого законодавства і підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Позивач просить стягнути з відповідача 993,69 грн. пені, яка нарахована відповідно до вимог діючого законодавства та умов договору і підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.  193, 216 – 218, 232 Господарського кодексу України, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 35, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ісіда” м. Донецьк до Комунального підприємства „Донвуглевторресурси” м. Добропілля про стягнення     18331 грн. 16 коп. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства „Донвуглевторресурси” (85000, м.Добропілля, Донецька область, вул. Чехова, 1, п/р 4528 у філії „ГУ Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк, МФО 334635, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ісіда” (83028, м.Донецьк, вул.Майська, 66, р/р 7993 у філії „ГУ Промінвестбанку в Донецькій області”, м. Донецьк, МФО 334635, ) 16500 грн. 00 коп. – боргу, 601 грн. 50 коп. – індексу інфляції, 235 грн. 97 коп. – 3% річних, 993 грн. 69 коп. – пені, 181 грн. 31 коп. - державного мита, 118 грн. 00 коп. – плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня його підписання.

Суддя                                                                         Ломовцева Н.В.