ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  48/114

22.05.07

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№48/114
22.05.2007

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Агентство маркетингових досліджень АМІ”

До
Міністерство оборони України м.Київ

Про
стягнення заборгованості, пені та відсотків на загальну суму 615 802грн. 33 коп.

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Рудницькі О.І. –пред з0а довір.

Від відповідача:
Мога М.В. -  предка довір.

08.05.07 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва відповідно до ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України до 22.05.07 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “НВП Агентство маркетингових досліджень АМІ” (далі –позивач), звернулось до суду з позовом до Міністерства оборони України  (далі –відповідач), про стягнення заборгованості, пені та 3% відсотків річних на загальну суму 615 802грн. 33 коп., у тому числі основний борг у розмірі 606055,63 грн. за поставлену продукцію по договору поставки продукції для державних потреб № 29/1 від 14.12.2006р., індекс інфляції у розмірі 3636,33 грн., пеню у розмірі 4516,36 грн. та 3% річних у розмірі 1594,01 грн.

05.04.2007 р. ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 48/114 та призначено її до розгляду на 08.05.2007 р.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їх правами та обов'язками відповідно до ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України здійснювалось фіксування  судового  процесу  з  допомогою  звукозаписувального  засобу.

08.05.07р. у судовому засідання представником позивач було подано заяву про зменшення позовних  вимог  в зв’язку  зі здійснення відповідачем оплати частини боргу після подачі позову до суду.

22.05.07р. у судовому засідання позивачем було подано заяву про зменшення позовних  вимог, в зв’язку з частковим перерахуванням коштів від відповідача на рахунок позивача, та відмову від частини позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.07р. було закрито провадження у справі в частині стягнення з  відповідача  інфляційних, 3% річних та пені.

Таким чином суд  розглядав позовні вимоги щодо  стягнення з  відповідача  заборгованості в розмірі 353024,82грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки продукції для державних потреб № 29/1 від 14.12.2006р., що було укладено за рішенням тендерного комітету відповідача від 22.11.2006р.№35, про що позивачу було направлено повідомлення про акцепт тендерної пропозиції №305/4/343 від 23.11.2006р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №б/н від 08.05.2007р. позовні вимоги відхилив. В обґрунтування своїх заперечень посилався на п.4.4. договіру поставки продукції для державних потреб № 29/1 від 14.12.2006р., відповідно до якого розрахунки мали бути здійснені протягом 30 банківських днів після надання позивачем у встановленому порядку відповідних документів.

У зв’язку з тим, що вантажоодержувачем продукції була військова частина А0476 (п.2.2. договору), а не відповідач, позивачем документи було передано вантажоодержувачу, а тому момент виконання зобов’язання відповідача щодо оплати продукції не настав.

Крім того, відповідач посилається на умову здійснення зобов’язання щодо оплати продукції, а саме на умову надходження бюджетних коштів на рахунок відповідача за відповідним кодом видатків (п.4.4. договору). Відповідач стверджує, що бюджетні кошти за відповідним кодом видатків не надходили, а тому вимоги позивача безпідставні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, дослідивши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “НВП Агентство маркетингових досліджень АМІ” (далі - позивач) та  Міністерством оборони України (далі –відповідач) в результаті проведених торгів у відповідності до Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», було укладено договір поставки продукції для державних потреб № 29/1 від 14.12.2006р. (*далі –Договір).

Відповідно  до  Договору позивач зобовязуєтбся прийняти на себе  зобов’язання поставити та передати у власність відповідачу товар у відповідності до Специфікації, а відповідач  зобов’язувався прийняти та оплатити останній.

19. грудня 2006 року  Додатковою угодою до Договору   та специфікації було встановлено загальну суму Договору  - 606055,63 грн. у тому числі ПДВ –101009,27 грн.

Відповідно до умов вказаного договору позивачем було поставлено продукцію на загальну суму 606055,63 грн. Одержувачем продукції була військова частина А0476, відповідно до п.2.2. договору.

Факт поставки продукції підтверджується видатковими накладними, довіреностями та актами прийому, копії яких додані до матеріалів справи.

Будь-які заперечення з боку відповідача щодо наданих позивачем документів відсутні.

Таким чином, позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Зобов’язання відповідача за договором щодо сплати поставленої продукції мали бути виконані протягом 30 банківських днів шляхом оплати поставленої продукції після надання позивачем перелічених у п.4.4. договору документів та за умови надходження бюджетних коштів на рахунок відповідача.

Відповідач одержав виставлені позивачем Рахунки фактури щодо поставленого товару №44345 від 20.12.2006р.; №44344 від 20.12.2006р.; №44343 від 20.12.2006р.  - 22.12.2006р.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що  на момент  подачі позову заборгованість відповідача становила  606055,63 грн.

За таких обставин, виходячи з того, що позов обґрунтований позивачем, відповідає законодавству, фактичним обставинам та підтверджений матеріалами справи, приймаючи до уваги згоду відповідача з заявленими вимогами за договором поставки продукції для державних потреб № 29/1 від 14.12.2006р. щодо стягнення заборгованості за поставлену та не оплачену продукцію у сумі  353024,82 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стаття 625 Цивільного кодексу України 2004 року встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем  у судовому засідання було подано відмову від частини позовних вимог, а саме  щодо стягнення інфляційних, 3% річних та  пені.

Відмова від позову передбачена законодавством і не порушує інтересів сторін, тому підлягає задоволенню судом.

З урахуванням зазначених обставин, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі в даній частині на підставі вимог п.4 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати підлягають віднесенню на відповідача шляхом їх стягнення, крім тієї частини судових витрат, що стосується частини позовних вимог, щодо яких позивачем була подана відмова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) з будь якого виявленого рахунку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Агентство маркетингових досліджень АМІ” (83060, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 143 –Г, ) суму основного боргу у розмірі 353024 (триста п’ятдесят три тисячі двадцять чотири) грн. 82 коп.

3. Стягнення  здійснити з поточних рахунків Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, , р/р 3192, 3192 в ОПЕРУ ДКУ, МФО 820172) з будь-яких виявлених рахунків  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НВП Агентство маркетингових досліджень АМІ” (83060, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 143 –Г,  ) витрати по сплаті державного мита в сумі 6060,55 грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічних витрат в сумі 116,13 грн.

4. В іншій частині закрити провадження.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В.В.Сулім

Суддя

Дата підписання 05.06.07.