СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.10.07                                                                                 Справа № 12/331пд-ад.

Колегія суддів у складі: Палей О.С. -головуючий, суддів –Ворожцова А.Г. та Мінської Т.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м.Алчевська в інтересах держави в особі Алчевської об"єднаної державної податкової інспекції

До 1.Приватного підприємства "Модуль",м.Алчевськ

2.Приватного підприємства "КСВД",м.Луганськ

про визнання господарського зобов"язання недійсним

Представники сторін:

від заявника - Шидлаускас П.В. посвідчення№129 від 09.10.06.;

від позивача - Щочка В.М. гл. держ. под інсп. юр. від.  Дов.№182/10 від

10.01.07.;

від 1 -го відповідача - не прибув;

від 2-го відповідача - не прибув.

Суть спору: заявлено вимогу про визнання не дійсним господарського зобов"язання за договором комісії від 01.10.2004р. № 2, укладеним між приватним підприємством "КСВД" та Приватним підприємством "Модуль" як такого, що суперечить інтересам держави та суспільства та застосування правових наслідків недійсності господарського зобов"язання.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Проведеною прокуратурою м. Алчевська перевіркою встановлено, що 01.10.2004р. між ПП "КСВД" (комітент) та ПП "Модуль" (комісіонер) укладено договір комісії №27, за яким комісіонер забов'язується за дорученням комітента за винагороду укладати угоди від свого імені і за рахунок комітента по виконанню останнім монтажних робіт третім особам (замовникам).

Згідно додатку 1 до договору №27 від 01.10.2004р. встановлено, що виконання монтажних робіт проводиться згідно з кошторисами, розробленими комісіонером та узгодженими з замовниками. Термін виконання робіт з 01.10.2004р. до 30.12.2004р. Загальна вартість робіт за договором встановлюється з фактичної вартості монтажних робіт по укладеним комісіонером договорам за час дії вищезгаданого договору. Комісійна винагорода встановлена у розмірі 1,5% від вартості монтажних робіт по укладеним та виконаним договорам.

Згідно актів прийому виконаних робіт за жовтень-грудень 2004р. приватним підприємством "Модуль" виконані роботи на загальну суму 23424,52 грн.

ПП "Модуль" податковими накладними №102 від 29.10.2004р., №103 від 29.10.2004р., №103 від 29.10.2004р., №79 від 21.10.2004р., №80 від 21.10.2004р., №177 від 30.11.2004р., №193 від 29.12.2004р., №194 від 30.12.2004р. задекларувало загальний обсяг виконаних робіт на загальну суму 23424,52 грн.

ПП "Модуль" отримало комісію в розмірі 1,5% за виконані роботи, що складає 834,68грн. Оплата за виконані роботи була утримана з сум, одержаних за виконання робіт, що підтверджують податкові накладні №40 від 21.10.2004р. та №43 від 30.11.2004р.

Всі розрахунки з ПП "КСВД" здійснювались готівкою, про що свідчать записи в книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг), за винятком останнього (30.12.2004р.) який було здійснено векселем №619 від 30.12.2004р. на суму 2204,00 грн.

12.01.2005р. було укладено угоду про дисконт по векселю, згідно якої ПП "Модуль" оплачує ПП "КСВД" вартість даного векселя з дисконтом 10%, тобто сума до оплати ставить 1983,60грн. Термін платежу не визначений.

Позивач просить визнати угоду недійсною, посилаючись на те, що постановою ЛАГС від 23.01.2006р. по справі №12/442 визнано недійсним запис № 000174 у ЄДР з моменту його внесення 04.08.2004р. та скасовано державну реєстрацію ПП "КСВД".

Підставою для прийняття вищевказаного рішення став встановлений судом факт відсутності у засновника підприємства Костомарова С.В. наміру при реєстрації підприємства займатися підприємницькою діяльністю та реєстрації підприємства заради винагороди.

Також у підтвердження наявності умислу у ПП "КСВД" на укладення угоди, що суперечить інтересам держави та суспільства, податковий орган посилається на вирок  Ленінського районного суду м.Луганська від 15.08.2006р.

Заявою № 31383/10 від 17.09.07 позивач  частково змінив предмет позову та просить суд.

Алчевською ОДПІ подано заяву № 31383/10 від 17.09.07 про уточнення позовних вимог у якій позивач просить:

1.   Прийняти до розгляду уточнення позовних вимог.

2.  Визнати недійсним господарське зобов"язання, яке виникло на підставі договору комісії від 01.10.2004 року №27. укладеного між приватним підприємством „КСВД" та приватним підприємством "Модуль", як таке, що суперечить інтересам держави та суспільства.

3.  Зобов"язати ПП „КСВД" повернути ПП "Модуль" усе одержане ним від ПП „Модуль" за договором комісії від 01.10.2004року (грошові кошти в сумі 9385 грн. простий вексель №19 номінальною вартістю 2 204грн. визнати недійсним проведений між ПП „КСВД" та ПП "Модуль" залік на сумму 834,68 грн.

4.  Стягнути з ПП "Модуль" на користь держави отримане ним за договором комісії від 01.10.2004 року №27 укладеного з ПП „КСВД", а саме монтажні на суму 23 424.52 грн., а якщо це неможливо, то стягнути на користь держави вартість отриманих (виконаних) від ПП „КВСД" монтажних робіт в розмірі 23425,52 грн.

5. Стягнути з ПП "Модуль" на користь держави отримане ним за договором комісії від 01.10.2004 року, укладеного з ПП "КСВД", а саме залік в розмірі 83468 грн., яка є сумою комісійної винагороди, а якщо це неможливо, то стягнути на користь держави кошти в сумі 834,68 грн.

Представники відповідачів в судове засідання жодного разу не з"явилися; про час та місце судового засідання були  повідомлені у передбачений КАС України спосіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, але підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Необхідними умовами визнання угоди недійсною згідно зі ст.ст.207, 208 Го сподарського кодексу України, є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наяв ність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних нас лідків.

Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в статті 67 Конституції України та законах з питань оподаткування.

Як вказано в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78р. № 3, зі змінами внесеними Постановами від 25.12.92р. № 13 та від 25.05.98р. "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" при роз гляді справ про визнання угоди недійсною на підставі статті 49 ЦК УРСР, яка міс тить аналогічну ст. 207 ГК України норму, судам слід мати на увазі, що дія цієї но рми поширюється на угоди, які укладені з метою завідомо суперечною інтересам держави   і   суспільства,   тобто які   порушують   основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фі зичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

Згідно п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р. "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосу вання законодавства про податки", вирішуючи спори за позовами органів держав ної податкової служби про визнання угод недійсними, господарські суди повинні  враховувати, що дія статті 49 ЦК України поширюється на угоди, укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, тобто які порушують ос новні принципи існуючого ладу. До таких, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування прибутків та доходів. Згідно цього пункту доказами спрямованості умислу суб'єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокре ма, надані податковими органами, відомості про відсутність підприємства, органі зації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійс ними в установленому чинним законодавством установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до податкових органів, про скасування держа вної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 23.01.2006р. по справі № 12/442пн встановлено, що Костомаров С.В. зареєстрував підприємство за винагороду, без наміру здійснювати підприємницьку діяльність; після втрати печатки, штампу ПП "КСВД" та установчих документів будь-якою фінансово-господарською діяльністю він не займався; ніяких документів не підписував та роботи цього нікому не доручав; податкову та статистичну звітність не заповнював і не здавав.

Відповідно до положення частини 1 ст.72 КАС  України, обставини,  встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Луганська від 15.08.2006р. директора ПП "КСВД" Костомарова С.В. визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 28 ч.2,ст.205 ч.2 Кримінального кодексу України – фіктивне  підприємництво, тобто створення або придбання суб"єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.

Оцінивши вищезазначені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що господарське зобов"язання, що виникло на підставі договору № 27 від 01.10.2004р. є таким, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства і укладено з метою, суперечкою інтересам держави та суспільства, а саме –ухилення від сплати податків за наявністю  наміру у однієї сторони –ПП"КСВД".

Таким чином, суд визнає оспорювану угоду недійсною на підставі ч.1 ст. 207 ГК України

У решті позову суд відмовляє з наступних підстав. Оскільки санкції, передбачені частиною 1 ст.208 Господарського Кодексу України, є конфіскаціиними, стягуються за рішенням суду в доход держави за по рушення правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визна ченню частини 1 статті 238 Господарського кодексу України. Тому такі санкції мо жуть застосовуватися лише протягом строків, встановлених статтею 250 Госпо дарського кодексу України.

Заявлена позивачем вимога про визнання недійсним проведеного між ПП "КСВД" та ПП "Модуль" заліку  на суму 834 грн. 68 коп. взагалі не відноситься до предмету заявленого позову у даній справі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 160,163,167,186,254 КАС України, ст.207 ГК України суд

постановив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати недійсним господарське зобов"язання, яке виникло на підставі

договору комісії від 01.10.2004 року № 27, укладеного між ПП "КСВД" та ПП "Модуль", як таке, що суперечить інтересам держави та суспільства.

3.          У задоволенні решти вимог –відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано –30.10.2007р.

Судді                                                                     О.С. Палей

А.Г.Ворожцов

Т.М.Мінська

Пом.судді                                                              Є.С.Сєрджан