СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.07                                                                                 Справа № 3/321.

Суддя Доманська М.Л.,   розглянувши матеріали  справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр екології почв", м. Бровари Київської області

до ДП "Луганський інститут землеустрою", м. Луганськ

про стягнення 35 730 грн. 00 коп.

від позивача –Ульянов О.В. (дов. від 04.06.07).

від відповідача –Гадючка М.Т. (дов. від 21.06.07),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми позики у розмірі 30 000 грн. 00 коп. та інфляційні нарахування –5730 грн. 00 коп..

Відповідно до ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.06.07 до 21.06.07.

У відзиві на позов від 01.06.07 № 1/17-383 відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що не розрахувався з позивачем  за договором позики у зв»язку з тим, що позивач не сплатив відповідачеві  за договором на виконання робіт., та є необхідність проведення взаєморозрахунки між сторонами за вказаними договорами.

Заявою, зданою у судовому засіданні 21.06.07, позивач відмовився від позову в частині стягнення інфляційних нарахувань у сумі 750 грн. та просить стягнути з відповідача суму позики у розмірі 30 000 грн. 00 коп. та інфляційні нарахування –4980 грн. 00 коп., зазначаючи, що з наслідками часткової відмови від позову ознайомлений.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі    укладений    договір позики від 28.04.05 , за умовами якого  «Позикодавець»(позивач у справі) зобов»ячався надати «Позичальнику»(відповідачеві  у справі) безвідсоткову позику у сумі 30000 грн., а «Позичальник»зобов»ячався повернути позику протягом 10 –ти днів по закінченню строку надання позики.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачеві безвідсоткову позику у сумі 30000 грн., перерахувавши грошові кошти  за платіжним дорученням від 29.04.05 № 288 (а.с.8).

У зв»язку з тим, що відповідач у передбачений договором строк не повернув позику, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму позики у розмірі 30 000 грн. 00 коп..

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов»язання позивач нарахував та заявиви до стягнення з відповідача  інфляційні нарахування у сумі 4980 грн. 00 коп. на підставі ст.625 ЦК України.

Оцінивши обставини справи та доводи сторін у їх сукупності, суд вважає позов обгрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Борг відповідача перед позивачем з повернення безвідсоткової позики за вищевказаним договором від 28.04.05  складає 30000 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано. Відповідач прострочив виконання свого зобов»язання перед позивачем щодо повернення вказаної суми позики, тому позивач правомірно та обґрунтовано на підставі ст.625 ЦК України заявив до стягнення з відповідача інфляційні нарахування у сумі 4980 грн. 00 коп.. За таких обставин, позовні вимогу в цій частині підлягають до задоволення.

Заявою, зданою у судовому засіданні 21.06.07, позивач відмовився від позову в частині стягнення інфляційних нарахувань у сумі 750 грн., зазначаючи, що з наслідками часткової відмови від позову ознайомлений.

Згідно ст.ст. 22, 78 ГПК України позивач вправі  відмовитись  від позову, а суд прийняти відмову  від позову за умови, що ці дії не суперечать законодавству та не  порушують чиї-небудь права  і законні  інтереси. Позивач ознайомлений з правовими  наслідками  часткової відмови від  позову. З огляду на наведене, вказана заява позивача прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення інфляційних нарахувань у сумі 750 грн. слід припинити  відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України.

Заперечення відповідача за відзивом відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не виконання позивачем своїх зобов»язань перед відповідачем за договором від 28.03.05 № 256 не звільняє відповідача у справі від виконання зобов»язань перед позивачем з повернення суми позики за договором від 28.04.05  та, відповідно, від відповідальності за прострочення грошового зобов»язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути  з  ДП  "Луганський інститут землеустрою",  м. Луганськ,  вул. Оборонна,101-Б, код 00692831, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр екології почв», Київська область, м. Бровари,  вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 5, код 21834672, суму позики - 30000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування - 4980 грн. 00 коп ., видати наказ позивачеві.

3.Припинити провадження у справі щодо решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 22.06.07.

Суддя                                                                                                     М.Л. Доманська