ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2007 р.                                                           Справа № 13/475-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Цюрупинському районі

до Відкритого акціонерного  товариства  ім.Фрунзе

за участю представників:

позивача –Зеленюк І.С.,

відповідача – Бондар А.Ф.,

про стягнення заборгованості в розмірі 28223,15 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем зобов’язань по сплаті страхових внесків відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

З наданих відповідачем заперечень на позов вбачається, що заявлені вимоги ним не визнаються з посиланням на відсутність у позивача права на стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування, оскільки, на його думку, таке право належить лише податковим органам згідно до підпункту 2.3.1. пункту 2.3. статті 2 Закону України „Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що відповідно до положень статей 14 і 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі як платник страхових внесків, у зв’язку з чим за статтею 20 цього Закону зобов’язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Станом на 2 жовтня поточного року згідно до Розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове страхування, що підлягають сплаті за грудень 2006 р., січень –серпень  2007 р., відповідач має заборгованість в сумі 28233,12 грн, яка ним при розгляді справи не оспорюється.

Статтею 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” визначено, що суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у визначені строки, вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому судом зазначається помилковість позиції відповідача щодо відсутності у позивача права на стягнення суми недоїмки в судовому порядку, виходячи з наступного.

З 1 січня 2004 р. набрав чинності Закон України від 09.07.2003 р. N 1058-IV „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (надалі – Закон N 1058-IV), яким податкові органи позбавлено права стягнення сум боргу по внесках до Пенсійного фонду.

Так, статтею 1 Закону N 1058-IV до страхових внесків віднесено кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункт 4 статті 18 названого Закону N 1058-IV страхові внески не включаються до складу податків (інших обов’язкових платежів), що складають систему оподаткування, а також на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Водночас Закон України від 21.12.2000 р. N 2181-III „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (надалі –Закон N 2181-III) є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів).

Таким чином, на страхові внески до Пенсійного фонду не поширюються положення Закону N 2181-III.

Крім того слід зазначити, що відповідно до статті 106 Закону N 1058-IV органами стягнення узгоджених сум заборгованості (недоїмки) зі сплати страхових внесків визначено територіальні органи Пенсійного фонду, а недоїмки, добровільно не сплаченої страхувальниками,  –підрозділи державної виконавчої служби. Порядок стягнення заборгованості за страховими внесками визначається виключно Законом N 1058-IV.

Відповідно до частини 4 статті 106 Закону N 1058-IV стягнення недоїмки зі страхових внесків до Пенсійного фонду України здійснюється в першу чергу і має пріоритет перед усіма іншими зобов’язаннями та стягненнями.

Враховуючи вищезазначене, з моменту набрання чинності Законом N 1058-IV:  1) органи Пенсійного фонду України: не направляють органам Державної податкової служби України подання щодо стягнення сум страхових внесків; 2) органи Державної податкової служби України:  не ведуть відповідні реєстри подань Пенсійного фонду та не направляють інформацію відповідно до спільного листа Державної податкової адміністрації України та Пенсійного фонду України від 05.06.2003 р. N 8928/7/24-3017 "Про організацію роботи зі стягнення податкового боргу за поданням органів Пенсійного фонду України"; не формують та не включають до податкових вимог суми відповідних страхових внесків; не здійснюють стягнення сум страхових внесків, що виникли як до, так і після набрання чинності Законом N 1058-IV; не здійснюють списання боргів платників податків перед Пенсійним фондом відповідно до п. 12.3 ст. 12 та п. 18.2 ст. 18 Закону N 2181-III (п. 6 ст. 106 Закону N 1058-IV).

Що стосується стягнення недоїмки пенсійним фондом саме в судовому порядку судом констатується, що згідно до частини 3 статті 106 Закону N 1058-IV передбачено, що у разі наявності несплаченої суми недоїмки орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Позовні вимоги  задовольнити.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Ім. Фрунзе” (розташованого за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, с. Великі Копані, вул. Радянська, 12; розрахунковий рахунок в ХОД АППБ „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 352093, код 00413593) на користь Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі (розташованого за адресою: Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Пролетарська, 52; поточний рахунок  0 в Цюрупинському відділенні № 10021/090 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 352457, код 21294916) –28223,15 грн заборгованості зі сплати страхових внесків.

3.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –7 листопада 2007 року.

Суддя                                                                  М.К. Закурін