ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 р.
№ 55/118-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М. Остапенка,

Є. Борденюк,
В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка)

на постанову
від 07.04.2007 року

Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 55/118-07

за позовом
Підприємства Укоопспілки "Харківський дослідно-експериментальний завод"

до
Підприємства Укоопспілки "Укоопзовнішторг",
Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка)

про
витребування майна з чужого незаконного володіння

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Діжа В.В. (ліквідатор)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Підприємство Укоопспілки "Харківський дослідно-експериментальний завод" звернулося до господарського суду з позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння майна, а саме, нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124: будівля літ. "М-2" площ. 299,5 кв. м. (котельня,                  хімводоочистка), будівля літ. "Ф-1" площ. 45,6 кв. м. (овочесховище), будівля              літ. "С-1" площ. 1249,6 кв. м., які постановою Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) № 272 від 27.08.2002 року були внесені в статутний фонд позивача як основні засоби, проте, за договором від 02.03.2007 року продані Укоопспілкою підприємству Укоопспілки "Укоопзовнішторг", незважаючи на те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2006 року у справі                  № Б-31/63-06 порушено провадження у справі про банкрутство підприємства Укоопспілки "Харківський дослідно-експериментальний завод" та введено мораторій, під час дії якого заборонено посадовим особам боржника або власника його майна чи уповноваженому ним органу, або іншим особам вчиняти дії щодо відчуження майнових активів боржника, а постановою від 04.10.2006 року у даній справі підприємство позивача визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, а повноваження ліквідаційної комісії банкрута та власника майна були припинені.

Разом з тим, позивачем  подана заява № 03-05 від 19.03.2007 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, що мотивована обставинами, покладеними в обґрунтування позовних вимог та полягають, зокрема, у здійсненні Центральною спілкою споживчих товариств України (Укоопспілка) відчуження спірного майна, що може призвести до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.03.2007 року у справі № 55/118-07 (суддя Н. Гребенюк), керуючись ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, заява підприємства Укоопспілки "Харківський дослідно-експериментальний завод" про вжиття заходів забезпечення позову задоволена шляхом заборони Центральній спілці споживчих товариств України (Укоопспілка) та підприємству Укоопспілки "Укоопзовнішторг" вчиняти будь-які дії по відчуженню та передачі нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124: будівля літ. "М-2" площ. 299,5 кв. м. (котельня, хімводоочистка), будівля літ. "Ф-1" площ. 45,6 кв. м. (овочесховище), будівля літ. "С-1" площ. 1249,6 кв. м., користь третіх осіб до розгляду справи по суті.

Ухвала суду мотивована тим, що беручи до уваги передбачені законодавством підстави вжиття заходів забезпечення позову, застосування яких допускається в будь-якій стадії провадження у справі, та враховуючи обставини справи, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову, враховуючи надані підприємством Укоопспілки "Харківський дослідно-експериментальний завод" докази в обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову.

Так господарським судом Харківської області встановлено, що додані до заяви про вжиття заходів забезпечення позову документи, а саме: постанова Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) № 334 від 11.09.2006 року з додатком, листа б/н від 25.01.2007 року, листа № 01-06 від 29.01.2007 року, листа № 17 від 19.02.2007 року, листа № 7 від 22.02.2007 року, договору купівлі-продажу від 02.03.2007 року, свідчать про те, що відповідач Центральна спілка споживчих товариств України (Укоопспілка), продавши нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Селянська, 124, підприємству Укоопспілки "Укоопзовнішторг", здійснює дії, через які ліквідаційна маса підприємства-банкрута (позивача) може зменшитись на суму, яка складає вартість проданих нежитлових будівель, що ускладнить розрахунки з кредиторами та порушить їх законні права та інтереси.

Крім того, господарським судом першої інстанції враховано, що незважаючи зважаючи мораторій, встановлений ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2006 року у справі № Б-31/63-06 та постанову від 04.10.2006 року у цій же справі Центральною спілкою споживчих товариств України (Укоопспілка) вчинюються дії щодо не тільки щодо продажу спірного майна, а й намагання передачі його в оренду ПСК «Харківський завод металевих конструкцій Гефест», про що свідчить лист № 17 від 19.02.2007 року, а також здійснюються інші дії щодо вилучення цього майна у позивача.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2007 року (колегія суддів: В. Афанасьев, А. Бухан, М. Гагін) ухвала господарського суду Харківської області від 21.03.2007 року у справі № 55/118-07 залишена без зміни з тих же мотивів.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Центральна спілка споживчих товариств України (Укоопспілка) посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень процесуальних норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку звернення сторони (прокурора чи його заступника) із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з вищезазначених положень, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, незважаючи на можливість оскарження ухвали про застосування заходів забезпечення позову, вирішення питання про наявність чи відсутність вищезазначених обставин, що є підставою для задоволення чи відмови у задоволенні заяви про вжиття таких заходів, є прерогативою господарського суду першої інстанції, який досліджує ці обставини в повному об’ємі.

Згідно імперативних вимог ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові доказі чи додатково перевіряти докази.

Крім того, слід зазначити, що доводи касаційної скарги в частині неможливості накладення арешту на спірне майно у даній справі, враховуючи п. 3 резолютивної частини постанови господарського суду Харківської області від 04.10.2006 року у справі № Б-31/63-06 щодо скасування арештів, що накладені на майно боржника, і інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, та заборони накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута, відхиляються, оскільки в межах вирішення спору у даній справі та беручи до уваги його специфіку, а саме, необхідність визначення правомірності передання власником майна, яке знаходилось на балансі підприємства-банкрута (позивача), третій особі, застосування заходів забезпечення позову є необхідним та їх скасування утруднить виконання рішення у справі.

Заходи забезпечення позову застосовані господарським судом першої інстанції ухвалою 21.03.2007 року з огляду на додані до заяви про забезпечення позову докази, та мотивовані наявністю обставин, що дозволяють зробити припущення про неможливість виконання рішення господарського суду через невжиття заходів забезпечення позову, є такими, що прийняті з дотриманням процесуальних вимог щодо підстав та умов застосування заходів забезпечення позову, а тому оскаржувана постанова господарського суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центральної спілки споживчих товариств України                 (Укоопспілка) залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2007 року у справі № 55/118-07 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                 М. Остапенко

Судді :                                                                                        Є. Борденюк

В. Харченко