ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" серпня 2007 р.

Справа № 28-17/280-04-8332

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явився

від відповідачів:

від ВАТ „Спортек” -Підопригора В.С.
(довіреність № 03-311 від 10.07.2006 року);

від СПД ОСОБА_1 -не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги:

- Відкритого акціонерного
товариства „Спортек”;

- Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на рішення господарського суду Одеської
області від „24” травня 2006 року

по справі №
28-17/280-04-8332

за позовом Виробничо-комерційної
фірми „Квадрат” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса

до:

- Відкритого акціонерного товариства
„Спортек”, м. Одеса;

- Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Одеса

про стягнення
23 330 грн.

В С Т А Н О В
И В :

04.11.2004 року
Виробничо-комерційна фірма „Квадрат” у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю (далі по тексту -позивач) звернулася до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного
товариства „Спортек” (далі по тексту -відповідач 1) матеріальної шкоди в сумі
22 619 грн., витрат по сплаті держмита, ІТЗ судового процесу та проведених
експертиз в сумі 711 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті порушення правил здійснення робіт при демонтажу стіни будівлі ВАТ
„Спортек”, нанесена матеріальна шкода майну ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ.

В процесі розгляду справи,
господарський суд Одеської області за власною ініціативою залучив до участі у
справі в якості іншого відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну
особу ОСОБА_1 (далі по тексту -відповідач 2), про що 29.11.2004 року виніс
відповідну ухвалу.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 28.03.2005 року у справі № 17/280-04-8332 в задоволенні
позовних вимог ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ відмовлено з посиланням на
необґрунтованість позовних вимог, оскільки не встановлено вини з боку ВАТ
„Спортек”, а також  не з'ясовано
причинного зв'язку між падінням стіни та проведенням демонтажних робіт СПД
ОСОБА_1

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2005 року рішення господарського суду Одеської
області від 28.03.2005 року у справі               № 17/280-04-8332 скасовано.
Позов ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ задоволений. Стягнуто з ВАТ „Спортек” на
користь позивача збитки в сумі 22 619 грн., витрати по сплаті держмита в сумі
348 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн., витрати на
проведення експертного дослідження в сумі 87,18 грн. Зобов'язано позивача
передати ВАТ „Спортек” пошкоджене обладнання на протязі 15 днів з моменту
відшкодування збитків.

Постановою Вищого господарського
суду України від 22.12.2005 року постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2005 року та рішення господарського суду Одеської
області від 28.03.2005 року у справі               № 17/280-04-8332 скасовані.
Справу передано до господарського суду Одеської області на новий розгляд в
іншому складі суддів.

При новому розгляді рішенням
господарського суду Одеської області від 24.05.2006 року у справі №
28-17/280-04-8332 (суддя Гуляк Г.І.) позов ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ
задоволено повністю. Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 на користь позивача збитки в сумі 22 619 грн., витрати по сплаті
держмита в сумі 348 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн.,
витрати на проведення експертного дослідження в сумі 87,18 грн. Зобов'язано
позивача передати ВАТ „Спортек” пошкоджене обладнання на протязі 15 днів з
моменту відшкодування збитків.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського суду, СПД ОСОБА_1 звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що
суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову
оцінку доказам і виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

На думку скаржника, місцевий
господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно та
безпідставно не прийняв до уваги та відхилив факти того, що, по-перше, ні акт
від 07.05.2004 року ні висновки ОНДІСЕ не можуть розцінюватись як належні
докази, оскільки не містять відповідної адреси зруйнованого об'єкту, а тому
суперечать статті 34 ГПК України. По-друге, не вжито додаткових заходів щодо
отримання достатніх доказів, які б свідчили про наявність вини СПД ОСОБА_1 та
причинного зв'язку між його діями і негативними наслідками, що настали для
позивача. По-третє, залишено поза увагою та не надано належної оцінки того, що на
об'єкті позивача 01.01.2003 року відбулася пожежа, після чого загальний стан
будівлі характеризувався як аварійний, а підготовка до здійснення демонтажних
робіт почалась лише через рік.

ВАТ „Спортек” із рішенням
господарського суду Одеської області від 24.05.2006 року у справі №
28-17/280-04-8332 також не погодилось та звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення
змінити, доповнивши його рішенням про поворот виконання рішення Одеського апеляційного
господарського суду від 11.08.2005 року згідно наказу господарського суду
Одеської області від 18.08.2005 року по справі              № 17/280-04-8332 на суму 23 172
грн., посилаючись на те, що в разі не здійснення цього, кошти в сумі 23 172 грн.
будуть двічі зараховані на користь позивача.

Позивач відзиви та заперечення на
апеляційні скарги до суду не надав, але в судових засіданнях, на яких був
присутній його представник, просив суд залишити апеляційні скарги без
задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його
правомірним, обгрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та
матеріалам справи.

07.08.2007 року представники ВКФ
„Квадрат” у вигляді ТОВ та СПД ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися без
поважних причин, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявляли, про
причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час
та місце слухання справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення
НОМЕР_1 від 15.06.2007 року та НОМЕР_2 від 22.06.2007 року, а тому судова
колегія вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Вислухавши пояснення представника
ВАТ „Спортек”, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,
перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.04.2004 року між СПД ОСОБА_1 (Підрядник) та ВАТ „Спортек” (Замовник)
укладено договір підряду НОМЕР_3, відповідно до умов якого замовник доручив, а
підрядник прийняв на себе зобов'язання власними або залученими силами та
засобами виконати роботи вартістю 20 250 грн., а саме демонтувати приміщення
без обвалів та руйнувань. Тильну, бокову та середні стіни -демонтуються до рівня
верху першого поверху, фасадна сторона демонтується повністю. Крім того,
замовник зобов'язався прийняти та оплатити підряднику вартість виконаних робіт,
відповідно до умов укладеного Договору.

Пунктом 3.3 Договору встановлено,
що підрядник -СПД ОСОБА_1, несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім
особам та за наслідки можливих обвалів та руйнувань.

Згідно із пунктом 4.1 Договору,
строк виконання робіт складає 45 робочих днів з моменту підписання даного
Договору, відповідно до пункту 2.2 якого замовник зобов'язався здійснити
поетапну оплату, а саме: 30 % вартості на протязі трьох днів після початку
робіт, 30 % вартості по виконанню 50 % робіт, 40 % вартості на протязі двох
банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

При цьому, згідно наявних в
матеріалах справи Свідоцтв про сплату єдиного податку від 01.01.2004 року та
від 01.01.2005 року, одним із видів діяльності СПД ОСОБА_1 є проведення
демонтажних робіт.

16.06.2004 року ВАТ „Спортек”, як
замовник демонтажних робіт по договору НОМЕР_3 від 16.04.2004 року, прийняв по
Акту від СПД ОСОБА_1 виконані роботи, в якому зазначило, що роботи виконані у
повному обсязі і будь-яких зауважень з приводу якості у замовника не має,
оплата вартості робіт за договором здійснена у повному обсязі.

07.05.2004 року за адресою:
АДРЕСА_1 відбувся обвал стіни складу № 7, який належить ВАТ „Спортек”, що
призвело до спричинення матеріальної шкоди майну ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ
(зруйновані конструктивні елементи стін, перекриття, електроприлади та освітлення
складських приміщень, електролебідка та інше обладнання), а також спричинення
матеріальної шкоди виробничій базі ВКФ „Тетра”, яка є орендарем вказаного
приміщення на підставі укладеного з позивачем договору оренди НОМЕР_4 від
27.02.2004 року.

У зв'язку з обвалом стіни та
руйнуванням приміщення 07.05.2004 року складений Акт, яким зафіксовано, що саме
07.05.2004 року трапилось руйнування будівлі, внаслідок чого виникли
матеріальні збитки. Даний акт підписаний представниками ВКФ „Квадрат”, ВКФ
„Тетра” та представником МНС по Одеській області. Представник підрядника
-„Центру демонтажних технологій” Деребчинський А.В. від підпису Акту відмовився
у зв'язку з відсутністю, на його думку, провини з боку підрядника.

Крім того, виникнення матеріальних
збитків підтверджується і висновками експертів Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз № 7724 від 16.07.2004 року та № 9169 від 21.09.2004
року.

20.05.2004 року ВКФ „Квадрат” та
ВКФ „Тетра” звернулися до ВАТ „Спортек” з претензією про зобов'язання останнього
відшкодувати матеріальні збитки, понесені в результаті руйнування
вищезазначеного приміщення.

У відповідь на зазначену претензію,
ВАТ „Спортек” відмовився її задовольняти з посиланням на те, що відповідно до
пункту 3.3 договору підряду       НОМЕР_3
від 16.04.2004 року, підрядник несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім
особам та за наслідки можливих обвалів та руйнувань.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ВКФ
„Квадрат” у вигляді ТОВ та стягнення на його користь з СПД ОСОБА_1 22 619 грн.
-матеріального збитку і вважає, що доводи та вимоги ВАТ „Спортек” та СПД
ОСОБА_1, викладені в апеляційних скаргах, є безпідставними, необґрунтованими та
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 103 Переліку
робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету
України по нагляду за охороною праці від 30.11.1993 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 23.12.1993 року за № 196, роботи з демонтажу
будівель відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, а відповідно до Порядку
видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці та його
територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 15.10.2003 року №
163, виконання робіт підвищеної небезпеки потребує отримання дозволу.

Згідно названого Порядку, суб'єкт
підприємницької діяльності, який має намір розпочати виконання роботи
підвищеної небезпеки повинен одержати відповідний дозвіл  Держнаглядохоронпраці або  його територіального органу. Для одержання
дозволу суб'єкт підприємницької діяльності або уповноважена ним особа подає
(надсилає поштою) до Держнаглядохоронпраці або його територіального органу за
місцем розташування заяву, до якої додаються: на початок виконання роботи
підвищеної небезпеки-висновок експертизи щодо спроможності суб'єкта
підприємницької діяльності забезпечити додержання вимог законів та інших
нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час
виконання заявленої роботи (п.п.3,4 Порядку).

Наведені вище норми чинного
законодавства свідчать про те, що на початок виконання демонтажних робіт СПД
ОСОБА_1 повинний був отримати дозвіл на виконання демонтажних робіт за
договором підряду від 16.04.2004 року НОМЕР_3, але встановлений факт того, що
такий дозвіл СПД ОСОБА_1 не отримував, свідчить про бездіяльність останнього, а
отже і про його протиправну поведінку.

Наявний в матеріалах справи
план-графік виконання демонтажних робіт, згідно якого з 04.05.2004 року по
08.05.2004 року включно СПД ОСОБА_1 проводились роботи по будівництву
огороджуючих конструкцій, роботи по підготовці території та роботи по демонтажу
освітлювальних прожекторів судовою колегією не приймається як доказ та підлягає
відхиленню, оскільки складений і затверджений СПД ОСОБА_1 в односторонньому
порядку, а тому в розумінні статей 33, 34 ГПК України не може бути належним
доказом виконання СПД ОСОБА_1 під час обвалу стіни саме перелічених у графіку
робіт. Більш того, датою початку демонтажних робіт у цьому графіку визначена дата
04.05.2004 року, а згідно акту виконаних робіт з демонтажу будівлі, який
підписаний як СПД ОСОБА_1 так і ВАТ „Спортек”, роботи з демонтажу будівлі
розпочаті СПД ОСОБА_1 16.04.2004 року, а закінчені 16.06.2004 року. Виконання
робіт саме у такі строки підтверджується також платіжними дорученнями ТОВ
„Спортек”, які свідчать про поетапну оплату
робіт згідно умов договору підряду.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується наявність шкоди (акт від 07.05.2004 року та висновки експертів
Одеського  науково-дослідного інституту
судових експертиз № 7724 від 16.07.2004 року, № 9169 від 21.09.2004 року),
підтверджується протиправна поведінка заподіювача шкоди (бездіяльність СПД
ОСОБА_1 щодо отримання дозволу на проведення демонтажних робіт),
підтверджується причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою (шкода
спричинена саме під час виконання СПД ОСОБА_1 демонтажних робіт) та
підтверджується вина СПД ОСОБА_1 (відсутність вини у спричиненні шкоди не
доведена СПД ОСОБА_1).

Вищевикладене є підставою для покладення
цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди  на СПД ОСОБА_1

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку про звільнення ВАТ „Спортек” від відповідальності,
оскільки, по-перше, ВАТ „Спортек” за договором підряду НОМЕР_3 від 16.04.2004
року передав об'єкт для проведення демонтажних робі підряднику -СПД ОСОБА_1,
який прийняв та зобов'язався виконати ці роботи, по-друге, вказаний об'єкт
16.06.2004 року прийнятий від підрядника та за проведені роботи здійснена,
відповідна до умов договору, оплата та, по-третє, згідно пункту 3.3 Договору
підряду НОМЕР_3 від 16.04.2004 року, саме підрядник несе відповідальність за
шкоду, заподіяну третім особам та за наслідки можливих обвалів та руйнувань.

Між тим, з вказаного пункту
Договору не випливає, що підрядник несе відповідальність перед Замовником, а
Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за
завданням Замовника, як це передбачено вимогами частини 2 статті 1172
Цивільного Кодексу України.

Крім того, приступаючи до виконання
підрядних робіт по демонтажу приміщення, підрядник повинен був бачити, що
приміщення, яке підлягало демонтажу находиться в аварійному стані, яке сталося
після пожежі, про що було вище зазначено, а тому повинен був передбачити
можливі наслідки обвалу та руйнувань окремих конструкцій приміщення.

При цьому, оскільки пошкоджене
обладнання позивача, зокрема,
електролебідки 5т (1 штука), 3т (1штука), електрообігрівач (1 штука),
шпаклівочний  електроміксер  (1 штука), шліфувальна машина (1 штука),
електровібратори (5 штук), прожектори (5 штук), кабель (80 м)  не може використовуватися за призначенням,
проте має утилізаційну вартість (може бути реалізоване як металолом) за
відрахуванням витрат на демонтаж, розбирання, навантаження  та транспортування, що підтверджується  експертним
висновком Одеського
науково-дослідного інституту судових експертиз № 9169 від 21.09.2004р.,
апеляційний господарський суд вважає за необхідне на підставі статті 1192
Цивільного кодексу України зобов'язати ВКФ „Квадрат” у вигляді ТОВ передати
вищеперелічене обладнання СПД ОСОБА_1 після відшкодування останнім збитків у
розмірі      22 619 грн.

Судовою колегією не приймаються до
уваги та підлягають відхиленню доводи та заперечення СПД ОСОБА_1 відносно
неналежності в якості доказів Акту від 07.05.2004 року та висновків експертиз
ОНДІСЕ; невжиття заходів для отримання доказів про наявність вини СПД ОСОБА_1
та причинного зв'язку між його діями і негативними наслідками (руйнуванням
будівлі); не надання належної оцінки пожежі, після якої загальний стан будівлі
характеризувався як аварійний, виходячи з наступного.

В процесі апеляційного перегляду
даної справи, ВАТ „Спортек” та СПД ОСОБА_1 подали до Одеського апеляційного
господарського суду клопотання про призначення судової експертизи для
всебічного і об'єктивного дослідження об'єму претензій, пред'явлених до
відповідачів.

Ухвалами Одеського апеляційного
господарського суду від 25.07.2006 року, від 18.08.2006 року, від 08.09.2006
року та від 03.04.2007 року призначалася судова спеціалізована
будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлені питання: чи могло
трапиться падіння частини аварійної будівлі в результаті дій СПД ОСОБА_1 при
демонтажу?; чи могло трапиться падіння частини аварійної будівлі в результаті
неправильної експлуатації власника?; чи були дотримані ВАТ „Спортек” та СПД
ОСОБА_1 вимоги СНиП по безпечному виконанню робіт при демонтажу аварійної
будівлі?; які заходи необхідно було здійснити власнику до початку робіт по
демонтажу аварійної будівлі?; що явилось причиною падіння конструктивних
елементів об'єкта „згорілий склад”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з
тильної сторони будівлі, що відмічено в акті від 07.05.2004 року?; чи могло
трапиться самовільне падіння відламків обвідного поясу та цегли, якими були
закладені прорізи вікон другого поверху складу з тильної сторони будівлі в
місці очагу возгоріння в результаті зруйнування та погодних метеоумов в період
з дня пожежі -01.01.2003 року до 07.05.2004 року?; чи дотримані вимоги ДБН
360-92 (Державні будівельні норми України) п.1 -протипожежні вимоги при
улаштуванні навісу, зазначеного в технічному паспорті під літерою „Д”,
зареєстрованого в БТІ під реєстраційним номером КН 17 неж стр. 45-830?.

Згідно клопотання Одеського
науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.04.2007 року, витребувано
у сторін додаткові матеріали, необхідні для дачі висновку та взагалі проведення
призначеної експертизи.

Між тим, згідно з повідомленням
Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3609 від 04.06.2007
року, призначена експертиза проведена не була у зв'язку з не наданням сторонами
витребуваних матеріалів, із чого вбачається, що ні ВАТ „Спортек” ні СПД ОСОБА_1
не скористалися наданими їм правом та можливостями встановлення тих фактів, які
вони виклали у клопотанні.

Крім того, судовою колегією взагалі
не можуть бути розглянуті вимоги ВАТ „Спортек” про поворот виконання рішення,
оскільки з такими вимогами викладеними в заяві, відповідно до статті 122
Господарського процесуального кодексу України, він повинен був звернутися до
місцевого господарського суду.

Зазначені вище факти скаржниками
під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим
спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського
процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржники
посилалися як на підстави своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного
місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 24.05.2006
року по справі № 28-17/280-04-8332 відповідає вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись
статтями 99, 101-105  Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Рішення господарського суду
Одеської області від 24.05.2006 року по справі № 28-17/280-04-8332 залишити без
змін, а апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства „Спортек” та
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя                                                                                             М.С.
Петров