Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2007 р.                                                     Справа № 37/57-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Бондаренка В.П., судді ЛакізиВ.В.

при секретарі –Погребняк А.М.

за участю представників:

позивача –Печко О.С. за дорученням № 2265/10/10-017 від 14.02.2007 року,

Осипенко А.В. за дорученням № 9524/10/10-016 від 04.07.2007 року

відповідача –не з’явився

третіх осіб- 1. Шаповалова В.М. за дорученням б/н від 06.07.2007 року

2. Дерев’янко Д.В. за дорученням б/н від 22.01.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний № 2677Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 26 липня 2007 року по справі

за позовом  Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, м.Харків

до Харківської міської ради, м.Харків

3-ті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору –

1.Приватна фірма „ГАЛС”, м.Харків

2. Смотрова Валентина Миколаївна, м.Харків

про визнання права власності

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 липня 2007  року ( суддя Інте Т.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 26 липня 2007  року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду фактичним обставинам справи. Вказує на та, що нежитлове приміщення, загальною площею 898, 3 м.кв., розташоване за адресою: м. Харків, пров. Шекспіра, 7 є безхазяйним нерухомим майном. Будівництво вищезазначеного об'єкту здійснено за державні кошти, як інфраструктура міста, з моменту забудови до теперішнього часу воно не заінвентаризовано та не проведена державна реєстрація, тобто фактично державне майно не має власника. Державна податкова інспекція Дзержинського району міста Харкова останні десять років здійснювала нагляд за вказаним приміщенням. Позивач вважає, що відповідно до п.12 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні" та п.16 ст. 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова має право набути право власності на безхазяйне нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 898, 3 м.кв., розташоване за адресою м. Харків, Кров. Шекспіра, 7.

У відзиві на апеляційну скаргу перша третя особа зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 26 липня 2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення. Вказує на те, що ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова не має відповідних правових підстав для звернення до господарського суду з позовом про визнання  права власності на безхазяйну нерухому річ, так як правовий порядок набуття права власності на безхазяйну нерухому річ встановлений ст. 335 ЦК України, відповідно до якої суб'єктом права власності на безхазяйну нерухому річ може бути лише відповідна територіальна громада, на території якої ця річ розміщена.

Друга третя особа у відзиві на апеляційну скаргу повністю підтримала доводи першої третьої особи та просить рішення господарського суду Харківської області від 26 липня 2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, у зв’язку з чим, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглядати справу за наявними в ній документами.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,  викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про визнання за набувальною давністю права власності на безхазяйне нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 898, 3 м.кв., заінвентаризоване та зареєстроване в КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за адресою: м. Харків, пров. Шекспіра, 7.

Відповідно до ч.І ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну даність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з приписів ст.344 та п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України настання юридичних наслідків для позивача у вигляді виникнення у нього права власності на нерухоме майно відбувається на умовах добросовісного заволодіння майном, продовження відкритого безперервного володіння майном протягом десяти років, набуття права власності за рішенням суду та за умови що це майно є чужим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач доказів добросовісного заволодіння нерухомим майном та відкритого безперервного володіння ним на протязі десяти років не надав.

Правовий порядок набуття права власності на безхазяйну річ врегульовано ст. 335 ЦК України, відповідно до якої, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової Інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав доказів, що спірне майно взяте на облік Комунальним підприємством „Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за заявою Харківська міська рада Харківської області).Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, про існування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття безхазяйної вищезазначеної нерухомої речі на облік.

За таких обставин, право власності на безхазяйні нерухомі речі може виникнути лише у відповідної територіальної громади за умов додержання вимог ст.335 ЦК України, а єдиним видом права власності на безхазяйну нерухому річ, яке може виникнути у територіальної громади, на території якої вона розміщена - це комунальна власність. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право передачі безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність регулюється п.7 ч.2 ст. 234 ЦПК України, а порядок розгляду судом справ про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність передбачений главою 8 ЦПК України.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись Законом.

Колегія суддів вважає, що позивач ні під час вирішення спору у господарському суді, ні при розгляді апеляційної скарги по справі у суді апеляційної інстанції не забезпечив дотримання передбачених ст. 33 ГПК України положень та не надав доказів додержання ним вимог ст. 335 та ст. 344 ЦК України про набуття права власності на безхазяйну нерухому річ.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення позивача, викладені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування та не відповідають матеріалам справи, у зв’язку з чим, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.  99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 26 липня 2007  року по справі № 37/57-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Шепітько І.І.

суддя                                                  Бондаренко В.П.

суддя                                                   Лакіза В.В.