ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"18" червня 2007 р.                                        Справа № 15/130(13/276/98)

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю „Чарівниця”, м. Ніжин, вул. Шевченко, 28.

До відповідача- Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, м. Ніжин, пл.. Леніна, 1.

Треті особи на стороні відповідача –1. Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма „Етюд”, м. Ніжин, вул. Шевченко, 28.

2. Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації, м. Ніжин, вул. Подвойського, 18.

Про скасування рішення від 24.09.04 № 569 в частині оформлення права комунальної власності за територіальною громадою в особі Ніжинської міської ради на вбудовано –прибудоване не житлове приміщення площею 235 кв. м., розташоване в м. Ніжині, вул. Шевченко, 28.

Суддя Ю.В.Федоренко        секретар  Скорик М.О.

Представники  сторін:

Від позивача – Зеленський В.В., дов. від 15.12.05.

Від відповідача-  Макаренко Н.Г., дов. від 16.05.07,18.06.07 не з”явився.

Треті особи –не з”явились.

СУТЬ   СПОРУ:

Заявлено позов про            скасування рішення від 24.09.2004 р. № 569 відповідача в частині оформлення права комунальної власності за територіальною громадою в особі Ніжинської міської ради на вбудовано-прибудоване не житлове приміщення площею 235 кв. м, розташоване в м. Ніжині, по вул. Шевченко, 28.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав з тих мотивів, що приватизація  здійснена у відповідності до приписів чинного на той момент законодавства, не включенням  будівлі  перукарні по договору №21 купівлі-продажу майна ЦМК, а тому вважає упорядкування власності міської ради шляхом видачі рішення №569 законним.

Додаткові підстави не визнання позову викладені відповідачем у письмових запереченнях від 16.05.07  ( т. 3 а.с. 118-123 ).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував протии позову.

Відповідач звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 18.06.07, з мотивів хвороби його представника.

Представник позивача заперечував проти клопотання.

Клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає в зв”язку з закінченням встановленого ч. 1 ст. 122 КАС України строку розгляду справи, ненаданням відповідачем доказів, що підтверджують неможливість направлення в судове засідання представника.

Треті особи звернулись з клопотанням про розгляд справи без участі їх представників, яке задоволено судом.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 17.10.95 №313 “Про приватизацію об'єктів комунальної власності міста” рекомендовано продаж об'єктів приватизації, які вбудовані або прибудовані до житлових будинків і пов'язані з ними тепло-, водо-, електрокомунікаціями, провести без приміщення з наданням патенту на довгострокову оренду строком не менше 10 років. В додатку №2 до вказаного рішення зазначено перукарню  №9 ДКПП “Чарівниця”.

Згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу Державного коммунально-побутового підприємства «Чарівниця»перукарня № 9 від 30.08.95 вартість цілісного майнового комплексу складає 920 млн. крб. ( п. 13 ), вартість майна, що підлягає приватизації визначена на суму 176 млн. крб. ( п. 16 ), вилучення вартості майна –744 млн. крб. ( п. 14 ).

26 грудня 1995 року між представництвом Фондом держмайна в м. Ніжин та Ніжинському р-ні ( Продавець ) та Державним побутовим підприємством “Чарівниця” ( Покупець ), правонаступником якого є позивач, укладено договір № 21 купівлі-продажу державного майна, що був посвідчений Ніжинською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3439.

Відповідно до умов договору позивач придбав державне майно цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства “Чарівниця”, перукарні №9 по вул. Шевченка, 28 в місті Ніжині на земельній ділянці 235 кв.м.

В п.1.3 договору вказано, що згідно з актом оцінки цілісного майнового комплексу, затвердженим наказом представництва Фонду державного майна в місті Ніжині і Ніжинському районі від 30.10.95 №163, який є невід’ємною частиною договору, вартість цілісного майнового комплексу становить 176000000 карбованців.

Відповідно до п. 1.4 договору об’єкт продано за 408000000 карбованців згідно наказу представництва Фонду державного майна в місті Ніжині і Ніжинському районі від 15.12.95 №209. Вказаним наказом  за результатами комерційного конкурсу ДКПП “Чарівниця” перукарню №9 передано на викуп товариству покупців, об’єкт продано з урахуванням потенційної прибутковості за 465 мільйонів карбованців: майно –408 мільйонів карбованців, патент - 57 мільйонів карбованців.

Згідно з п. 3.3 договору право власності підтверджується свідоцтвом про власність, яке Продавець видає Покупцю в день підписання акта приймання –передачі.

12.01.95 представниками Продавця та Покупця підписано акт передачі майна державного підприємства. Згідно з цим актом Продавець передає а Покупець приймає продане майно перукарні № 9 ДКПП «Чарівниця». Початкова вартість майна перукарні - 176 млн. крб. згідно з інвентаризаційними описами на 6 аркушах. Остаточна вартість вищезгаданого майна 408 мільйонів карбованців.

В інвентаризаційному описі № 3 від 01.08.95 під № 9 значиться будівля вартістю 798594192 крб.

18.01.96 Покупцю видано свідоцтво № 17 про власність в якому зазначено, що воно видано на підставі рішення міської ради народних депутатів від 12.07.95 і договору купівлі –продажу, нотаріально засвідченого 26.12.95, ним підтверджується право власності на майно, склад і вартість якого визначені в акті приймання передачі майна від 12.01.96.

Відповідно до ст. 15 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” 17.11.05 в засобах масової інформації надрукований перелік об’єктів, що підлягають продажу за комерційним конкурсом, та повідомлено, що приміщення ДКПП “Чарівниця” перукарні №9 продажу не підлягає, надається право купівлі патенту на оренду приміщення терміном на 10 років. Початкова вартість майна 176 мл. крб., вартість патенту на право оренди приміщення 57 млн. крб.

Частиною 3 статті 2 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” встановлено, що будівлі  (споруди,  приміщення)  приватизуються  разом   з розташованими в них об'єктами приватизації, крім випадків відмови покупця від приватизації будівлі  (споруди,  приміщення),  в  якій розташований об'єкт,  що приватизується шляхом викупу, або якщо на це  немає  прямої  заборони  відповідно  Фонду  державного   майна України,  Верховної  Ради  Автономної Республіки Крим чи місцевої Ради відповідного рівня.  За наявності  заборони  на  приватизацію  будівлі   (споруди, приміщення),  в якій розташований об'єкт приватизації,  або у разі відмови покупця від приватизації будівлі (споруди,  приміщення), в якій   розташований   об'єкт,  що  приватизується  шляхом  викупу, зазначені  будівлі (споруди,  приміщення)  передаються  у встановленому  порядку  власникам приватизованих об'єктів в оренду на строк не менш як десять років.

На право користування нерухомим майном - приміщенням за адресою: місто Ніжин, вул. Шевченка, 28 товариством покупців ДКПП “Чарівниця” перукарні № 9  29.01.96 придбано патент №16 на довгострокову оренду строком 10 років вартістю 57 млн.крб.

На підставі придбаного патенту між відповідачем та позивачем 01.03.96 укладено договір оренди вказаного нежитлового приміщення, за яким позивач сплачував орендну плату.

Про те, що спірне приміщення не увійшло до складу придбаного цілісного майнового комплексу свідчать і листи позивача від 03.12.04 про внесення змін в розмір площі орендованого майна по вул. Шевченко, 28, та від 23.02.05 про залишення цього ж приміщення в оренді за позивачем.

Отже, наявні в справі докази, а саме: акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу станом на 01.08.95, наказ від 15.12.95 №209, договір купівлі-продажу патенту на право оренди будівлі від 29.01.96, підтверджують, що спірне приміщення перукарні №9 не увійшло до складу майна цілісного майнового комплексу ДКПП “Чарівниця”, яке було придбане позивачем за договором від 26.12.95 №21.

Не підтверджують факт включення спірного приміщення до складу цілісного майнового комплексу, яке було придбане позивачем,   договір купівлі –продажу державного майна при викупі № 21 від 26.12.95, свідоцтво про власність від 18.01.96, акт передачі майна від 12.01.95 та інвентаризаційні описи, оскільки в договорі, акті приймання передачі, свідоцтві про право власності відсутній перелік переданного майна, в інвентаризаційному описі № 3 від 01.08.95 вартість будівлі визначено в розмірі 798594192 крб. ( п. 9 ), а вартість придбаного позивачем цілісного майнового комплексу складає 176000000 крб., тобто придбано майна на суму меншу, ніж вартість будівлі.

Крім того, відповідно до відомості перерахунку балансової вартості ( індексації ) основних засобів та суму зносу станом на 01.01.95 балансова вартість будівлі з врахуванням індексації становила 798 млн. крб., залишкова вартість цієїж будівлі станом на 01.08.95 з врахуванням індексації становила 744 млн. крб. Саме суму в 744 млн. крб. вилучено зі складу цілісного майнового комлексу, що підлягапв приватизації, відповідно до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу від 30.08.95.

Суд вважає, що не є доказом придбання позивачем спірного приміщення довідка-характеристика МБТІ, оскільки вона не правовстановлюючий документ і факт її замовлення та отримання не свідчить про відчуження приміщення.

24.09.04 виконавчим комітетом Ніжинської міської ради прийнято спірне рішення №569 про оформлення права комунальної власності в цілому за територіальною громадою в особі Ніжинської міської ради на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення загальною площею 437,6 м.кв. в житловому будинку по вул. Шевченка, 28 в місті Ніжині.

Згідно п.10 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до судової практики підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено як незаконності спірного рішення, так і факту порушення його прав з боку відповідача внаслідок прийняття цього рішення, то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.  158 - 163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом,  постанова суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.  Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову підписано 18.06.07.

Суддя                                                      Ю.В.Федоренко