СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.09.07                                                                                 Справа № 1/514ад.

Суддя Зюбанова Н.М., при секретарі судового засідання Кравцовій Г.А.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Голубівська", с. Голубівський Луганської області

про стягнення  919 грн. 56 коп.

представники сторін:

від позивача –Пропльоткіна Н.В.,  дов. від 03.01.07 № 07-11-04;

від  відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 857 грн. 40 коп. недоїмки, 62 грн. 16 коп. пені.

Дана справа вирішена судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України у відповідності до положень п. 5 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України /у редакції Закону від 06.10.05/, яким передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача,  суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, у відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.99 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п. 3.1 Інструкції “Про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  від 26.06.01 № 16 (далі – Інструкція) страхувальники повинні щомісячно нараховувати страхові внески в розмірах, встановлених чинним законодавством.

Згідно п. 4.4 Інструкції страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування коштів на рахунки одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банку.

З матеріалів справи вбачається, що Сільськогосподарське ТОВ "Голубівська"   зареєстроване  як платник страхових внесків до Фонду.

Суми заборгованості по сплаті страхових внесків з тимчасової втрати працездатності за станом на липень 2007 року в розмірі 857 грн. 40 коп. боргу по страхових внесках та пені підтверджені документально –звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’’язані з загальнообов’’язковим державним соціальним страхуванням у зв’’язку з тимчасовою втратою працездатності за 1 півріччя 2007 року; прийнятим за результатами перевірки рішенням № 1048 від 01.08.07  "Про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті /Ф.4-ФСС з ТВП/ сум фінансових /штрафних/ санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов"язкове державне соціальне страхування", яке не оспорене відповідачем.

Як свідчить зміст рішення від 29.06.06 № 855 позивачем за наслідками перевірки  встановлено несвоєчасну сплату 1079 грн. 30 коп. внесків та на підставі ст. 30 Закону України ”Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.01 № 2240 донараховано /застосовано/ до бюджету Фонду 62 грн. 16 коп. пені. Даною нормою закону передбачено, що            страхувальник-роботодавець несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.  У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Відповідачем позов не оспорений, за листом б/н та дати /арк.. справи 6/ заборгованість підтверджено. За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний 25.09.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Голубівська", с. Голубівське Попаснянського району Луганської області, на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, вул. М. Коцюбинського, 13, - 919 грн. 56 коп. простроченої заборгованості по страхових внесках, 62 грн. 16 коп. пені.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.09.07.

Суддя                                                                                Н.М.Зюбанова