ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
жовтня 2007 р.
Справа № 29/554-07

вх. № 11141/5-29

Суддя господарського суду Тихий П.В.

при секретарі судового засідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - Григоренко О.Р.
відповідача - ОСОБА_1

розглянувши справу за позовом ТОВ "Наша Олія", м.
Х-в

до  СПДФО ОСОБА_1, м.
Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить
визнати за ним право власності на виробничу будівлю по виготовленню рослинних
олій, загальною площею 3018,4 м2, розташовану в літ. «А-1», «А1-2», «А2-1»,
«А3-1», «А4-1», «а», «а1», «а2», «а3», «а4», «I», Харківської області,
Харківського району, смт Васищеве, вул. Овочева, 13 та зобов'язати ФОП ОСОБА_1
звільнити вищезезначену виробничу будівлю, у тому числі звільнити її від
матеріалів, обладнання, будь-якого іншого майна.

Власні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він реалізовуючи право
розпорядження майном, що належить йому на праві власності з дотриманням
будівельних норм, правил та технічних вимог було здійснено реконструкцію та
перепланування спірних будівель.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на норми
Цивільного кодексу України, Закону України „Про власність” відповідно до яких
право розпорядження майном є одним зі складових права власності та полягає у
можливості власника самостійно вирішувати фактичну та юридичну долю майна. До
того ж позивач зазначив, що Цивільним кодексом України прямо передбачено право особи
самостійно здійснювати перепланування та реконструкцію належного йому майна.

Позивач також зазначає, що відповідно до договору підряду,
укладеного з відповідачем, останній мав виконати роботи з роботи з
реконструкції Об'єкту та його переобладнання згідно проекту, а позивач після
прийняття Об'єкту був зобов'язаний сплатити обумовлену грошову суму або за
згодою відповідача розрахуватися за проведену роботу належним йому майном в
натурі з урахуванням середньої вартості такого майна. Як зауважує позивач, після
цього, відповідач фактично позбавив позивача права володіння та користування
зазначеною нежитловою будівлею, створивши перешкоди щодо доступу до неї. Крім
того, за думкою позивача, безпідставно порушуючи його права відповідач заявляє
що він є співвласником зазначеної будівлі та вимагає у позивача переоформити на
нього право власності на спірне нерухоме майно.

Відповідач проти позовних вимог не заперечував.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані сторонами докази встановив наступне.

Згідно зі
свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконкомом
Васищівської селищної ради та зареєстрованим в КП "Харківське районне бюро
технічної інвентаризації", позивачу - ТОВ "Наша олія", на праві
приватної власності належить нежитлова будівля загальною площею 2894,0 м2
розташована в Харківській області, Харківському районі, смт Васищеве, вул.
Овочева, 13.

Право розпорядження майном є одним зі складових права власності,
як це передбачено ст. 317 Цивільного кодексу України та ст. 2 Закону України
“Про власність” та полягає у можливості власника самостійно вирішувати фактичну
та юридичну долю майна. Враховуючи вищенаведене, та на підставі ст. 4 Закону
України “Про власність”, ст. 319 Цивільного кодексу України, позивачем як
власником приміщень було реалізовано право на розпорядження майном за власним
розсудом.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири
може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі - за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Хоч би й позов не стосується квартири, але згідно зі ст. 8
Цивільного кодексу України у системному зв'язку ст. ст. 317, 319 даного
кодексу, слід констатувати, що вищенаведені положення ст. 383 ЦКУ можуть бути
за аналогією закону застосовані й до об'єктів нерухомого майна, що не належать
до категорії житлових приміщень. Це означає, що власник нежитлових приміщень
також має право на зміну в приміщенні, які в даному випадку були здійсненні
шляхом реконструкції та переобладнання нежитлових приміщень.

Користуючись наданим правом, з метою здійснення господарської
діяльності та для задоволення власних потреб позивач уклав договір підряду з
ФОП ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи з
реконструкції Об'єкту та його переобладнання згідно проекту.

Позивач зі свого боку зобов'язався прийняти виконані роботи
(шляхом оформлення та підписання сторонами акту прийняття-передачі) та оплатити
іншій стороні виконані роботи згідно калькуляції. Нормами договору було також
передбачено альтернативний варіант виконання замовником зобов'язань щодо оплати
виконаних робіт. Зокрема за пропозицією замовника та за згодою відповідача замовник
має право розрахуватися з виконавцем за проведену роботу належним замовнику
майном в натурі з урахуванням середньої вартості такого майна.

За несвоєчасне
виконання зобов'язань щодо сплати виконавцю роботи за договором, передбачено
відповідальність замовника у формі зобов'язанні сплатити підряднику одноразово
штраф у визначеному договором розмірі.

За результатами інвентаризації, проведеної фахівцями КП
"Харківське районне бюро технічної інвентаризації", після проведення
реконструкції, спірним нерухомим майном є: виробнича будівля по виготовленню
рослинних олій, загальною площею 3018,4 м2, розташована в літ. «А-1», «А1-2»,
«А2-1», «А3-1», «А4-1», «а», «а1», «а2», «а3», «а4», «I» Харківської області,
Харківського району, смт Васищеве, вул. Овочева, 13.

Але не зважаючи на суттєві умови договору підряду відповідач,
порушуючи їх та вимоги цивільного законодавства щодо захисту права власності,
позбавив ТОВ "Наша олія" права володіння, користування, та, як
наслідок, створив перешкоди у здійсненні права розпорядження вищезазначеним
нерухомим майном. Такі перешкоди проявляються у тому, що відповідач не звільняє
спірну будівлю від власного майна (матеріалів, обладнання), цей об'єкт також не
звільняється найманими працівниками відповідача.

До того ж, відповідач вказуючи та норми положеннями договору щодо
зобов'язання ТОВ "Наша олія" сплатити виконану роботу та
розрахуватися належним йому майном. На підставі цього, відповідач вважає себе
співвласником спірної будівлі та вимагає у ТОВ "Наша олія" переоформити
право власності на ці приміщення щоб він набув право співвласника на об'єкт
нерухомого майна.

Відповідно до умов договору підряду, укладеного між позивачем та
відповідачем, робота підрядника може бути оплачена належним замовнику (позивач
по справі) майном лише за пропозицією замовника та за згодою підрядника
(відповідач по справі). При цьому виключно замовник визначає яке саме майно він
хоче запропонувати підряднику в якості розрахунку за виконані роботи. Якщо
замовник несвоєчасне виконує зобов'язання щодо оплати виконаних робіт
підряднику він несе відповідальність у вигляді обов'язку сплатити підряднику
пеню та в якості відповідальності замовника за несвоєчасне виконання
зобов'язань щодо оплати виконаних робіт підряднику договором не передбачено
обов'язок замовника передати будь-яке майно, у тому числі й спірне. Керуючись
нормами ст. ст. 526, 611, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України, умовами
договору підряду, суд дійшов висновку, що відповідач не має права вимагати у
позивача передати відповідачу право власності на спірну будівлю в якості оплати
виконаних робіт за договором підряду.

Згідно зі ст. ст.
15, 16 ЦКУ кожна особа має право на захист власних порушених прав у випадку їх
порушення невизнання або оспорювання. За таких обставин суд може захистити
порушені або оспорюванні права шляхом визнання права, припинення дії, що
порушує таке право. Згідно ст. ст. 387, 392 Цивільного кодексу України власник
має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним, а також власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача та про те, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 8, 181, 182, 317,
319, 383, 526, 611, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України, Закону України
"Про власність", ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Наша
олія" (м. Харків, вул. Серпова, 4, код 32868834) право власності на
виробничу будівлю по виготовленню рослинних олій, загальною площею 3018,4 м2,
розташовану в літ. «А-1», «А1-2», «А2-1», «А3-1», «А4-1», «а», «а1», «а2»,
«а3», «а4», «I», Харківської області, Харківського району, смт Васищеве, вул.
Овочева, 13.

Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) звільнити  у тому числі звільнити виробничу будівлю по
виготовленню рослинних олій, загальною площею 3018,4 м2, розташовану в літ.
«А-1», «А1-2», «А2-1», «А3-1», «А4-1», «а», «а1», «а2», «а3», «а4», «I»,
Харківської області, Харківського району, смт Васищеве, вул. Овочева, 13, у тому
числі, від матеріалів, обладнання, будь-якого іншого майна.

Суддя
Тихий П.В.