ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/330
30.08.07 р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»

до
третя особа
Державної акціонерної холдингової компанії «Київський радіозавод»
Суб’єкт підприємницької діяльності –фізична особа (арбітражний керуючий) Татієнко Володимир Андрійович

про
стягнення 65 000 грн., та

за зустрічним позовом

Державної акціонерної холдингової компанії «Київський радіозавод»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»

про
визнання правочину недійсним

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)
Негода О.А. (довіреність від 18.05.2007);

від відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом)
не з’явився;

від третьої особи
не з’явився.

У судовому засіданні за згодою позивача було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»(далі –Товариство) звернулось до господарського суду з позовом до  Державної акціонерної холдингової компанії «Київський радіозавод»(далі –Завод) про стягнення 65 000 грн. заборгованості за експертну оцінку за договором на проведення експертної оцінки № 126/04 від 26.01.2004, укладеного між Товариством та Заводом (далі –Договір).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Завод не розрахувався з Товариством за проведену експертну оцінку відповідно до умов цього Договору.

Ухвалою від 31.07.2007 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичну особу Татієнка Володимира Андрійовича та розгляд справи було відкладено на 16.08.2007.

Завод позов не визнав, свої заперечення мотивував тим, що Договір було підписано від імені Заводу особою, яка не мала відповідних повноважень щодо укладання цього Договору. Крім того, Товариством пропущено строк позовної давності.

16.08.2007 Заводом подано зустрічний позов до Товариства про визнання недійсним Договору, оскільки останній підписаний з боку Заводу особою, яка не мала відповідних повноважень. Мотивуючи вказане твердження Завод зазначив, що сума оспорюваного Договору перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день його укладення арбітражним керуючим (керуючим санацією) Тітаєнком В.А., що суперечить вимогам частини 2 пункту 9 статті 17 та  абзацу 26 статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою від 16.08.2007 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Товариство зустрічний позов не визнало, свої заперечення мотивувало тим, що Договір є чинним, оскільки він був підписаний особою, яка мала усі повноваження щодо укладання цього Договору. Крім того, Товариство зазначило, що Завод звернувся до суду з даним позовом вже після закінчення строку позовної давності. У зв’язку із цим первісний позивач просив суд застосувати строк позовної давності щодо зустрічного позову.

Третя особа у судове засідання не з’явилась, проте надіслало на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких Татієнко В.А. під час підписання оспорюваного Договору діяв у межах наданих йому повноважень; підписання акта звірки виконаних робіт між Товариством та Заводом станом на 01.01.2005, зокрема, й за Договором і актом виконаних робіт від 14.05.2004 на суму 65 000 грн. відбулося 03.01.2005, також у період виконання ним повноважень керуючого санацією Заводу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2004 між Товариством та Заводом укладено Договір, відповідно до якого Завод (Замовник) доручає, а Товариство (Виконавець) зобов’язується провести оцінку вартості майна та пакету акцій що належить Заводу (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість робіт зазначених у пункті 1.1 Договору визначається у сумі 65 000 грн.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що Замовник сплачує 50 % передплати протягом трьох банківських днів з моменту підписання даного Договору, а решту 50% Замовник сплачує протягом трьох банківських днів з моменту підписання Акта прийому-передачі виконаних робіт.

Зазначений Договір від імені Заводу підписаний керуючим санацією Татієнком В.А. та скріплений печаткою Заводу.

Відповідно до абзацу першого частини 9 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»власник майна боржника (орган управління майном боржника) не може обмежувати повноваження керуючого санацією щодо розпорядження майном боржника.

Проте, згідно з абзацом другим частини 9 цієї статті значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

Абзацом двадцять шостим статті 1 вказаного Закону передбачено, що значні угоди - угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди.

Посилаючись на порушення вказаних норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при підписанні оспорюваного Договору Заводом надано суду баланс Заводу за 2004 рік, який підписаний керівником Заводу Мигашко П.М. та його головним бухгалтером Батрак Т.Ф., та згідно з яким балансова вартість Заводу на початок 2004 року складала 3721000 грн. Таким чином, на думку Заводу, Договір від його імені підписано   Татієнком В.А. з перевищенням повноважень, оскільки вартість цього Договору перевищує 37 210 грн.

Суд не може погодитись із зазначеним висновком Заводу та відхиляє у якості доказу вказаний баланс підприємства за 2004 рік з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.04.2003 у справі № 24/534-б введено процедуру санації Заводу та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Татієнко В.А.

Відповідно до абзацу п’ятого частини четвертої статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право залучати для забезпечення своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника.

Таким чином, керуючий санацією має право укладати від імені боржника цивільно-правові угоди та зобов'язаний розробити та подати на затвердження комітету кредиторів план санації боржника.

Відповідно до абзаців другого та третього частини четвертої статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»з дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією. Припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення керуючого санацією зобов'язані забезпечити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.

Таким чином, арбітражний керуючий Татієнко В.А. мав право укладати від імені Заводу Договір, оскільки керівник  боржника був відсторонений  від  посади  у  порядку, визначеному законодавством про працю, а управління боржником перейшло  до  керуючого  санацією, а саме до Татієнка В.А.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до балансу Заводу за 2004 рік балансова вартість активів Заводу становить 3 721 000 грн. Проте відомості вказаного балансу не відповідають фактичним обставинам у зв'язку з наступним.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 № 755    «Про завершення формування статутного фонду Державної акціонерної  холдингової  компанії  «Київський  радіозавод»на базі державних підприємств    РСВ-Радіозавод () та Київський радіозавод () утворюються відкриті акціонерні товариства. У планах розміщення акцій цих відкритих акціонерних товариств передбачається передача контрольних пакетів акцій до статутного фонду ДАХК «Київський радіозавод».

Відповідно до ухвали про санацію (додаткова) Господарського суду м. Києва від 05.06.2003 у справі № 24/539-б зазначені положення постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2002  № 755 «Про завершення формування статутного фонду  Державної  акціонерної  холдингової  компанії «Київський  радіозавод»слід враховувати при здійсненні процедури санації Заводу.

Інформація стосовно вказаних підприємств є відкритою та оприлюднюється у порядку визначеному законодавством, зокрема, й шляхом розміщення на офіційному сайті Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Тому, балансову вартість активів Заводу слід визначати з врахуванням пакетів акцій РСВ-Радіозавод () та Київський радіозавод (), що не було зроблено у наданому Заводом балансі підприємства.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Оспорюваний Договір укладено сторонами 26.01.2004, з цього дня Завод повинен був дізнатися про порушення свого права. Таким чином, строк позовної давності щодо зустрічного позову сплив 26.01.2007, тобто до моменту подання останнього до суду.

Товариством на підставі частини 3 статті 267 ЦК України було заявлено про застосування цього строку.

Згідно з частини 4 цієї статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2004 Товариством та Заводом було підписано Акт приймання-передачі робіт по експертній оцінці, пунктом 2 якого встановлено, що вартість робіт по експертній оцінці майна становить 65 000 грн.

Пунктом 3 вказаного Акта передбачено, що на момент його підписання Завод не сплатив Товариству вищезазначені кошти.

Згідно з пунктом 4 вказаного Акта вищезазначені кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок Товариства протягом трьох банківських днів від дати підписання цього Акта.

Відповідно до Акта звірки виконаних робіт між Товариством та Заводом станом на 01.01.2005, перед Товариством у Заводу рахується несплачена заборгованість у сумі 65 000 грн.

Як убачається з пояснення Третьої особи - Татієнка В.А. та Товариства, зазначений Акт звірки був підписаний 03.01.2005.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.11.2004 у справі № 24/534-б звільнено арбітражного керуючого Татієнка В.А. від виконання повноважень керуючого санацією та призначено керуючим санацією Заводу арбітражного керуючого Пилипенка В.П.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2005  у справі № 24/534-б скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 12.11.2004  у справі № 24/534-б в частині призначення керуючим санації Заводу арбітражного керуючого Пилипенка В.П.

Таким чином, на момент підписання Акта звірки арбітражний керуючий Заводу –Татієнко В.А. діяв у межах наданих йому повноважень.

За вказаних обставин первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем надано докази належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором, а саме відповідно до Акта приймання-передачі робіт від 14.05.2004 Завод прийняв роботи по експертній оцінці майна на загальну суму 65 000 грн.

Сума заборгованості Заводу перед Товариством підтверджується також наявним у матеріалах справи актом звірки виконаних робіт.

Відтак, у Заводу виникло зобов'язання з оплати робіт по експертній оцінці майна.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Завод у встановлений Договором та Актом приймання-передачі робіт від 14.05.2004 строк свого зобов'язання щодо оплати вартості робіт по експертній оцінці майна не виконав.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Посилання Заводу на пропуск Товариством строку позовної давності суд не бере до уваги виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Такими діями слід визнати дії Заводу щодо підписання 03.01.2005 Акта звірки заборгованості між сторонами у даній справі.

Частиною третьою статті 264 ЦК України передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості з Заводу мав би сплинути 03.01.2008, а тому Товариство звернулося з первісним позовом у межах строку позовної давності.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача, а при відмові в позові –на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 60, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 257, 264, 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, статтею 193 ГК України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Державної акціонерної холдингової компанії «Київський радіозавод»(02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, , р/р 160 у АКБ «Правекс Банк», МФО 321983; р/р 1040 у 2 КФ ВАТ Ві Ей Бі Банк, МФО 320519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт»(03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корпус 1, , р/р 1001 у АТ «Укрінбанк», МФО 300142) 65 000 (шістдесят п’ять тисяч) грн. боргу, а також 650 (шістсот п’ятдесят) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його прийняття.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано –10.09.2007