ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.06.07                                                                                           Справа  № 6/138

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області

на ухвалу  господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007р.

у справі         № 6/138

за заявою      АК АПБ «Україна», м.Київ

до                    ДП АПК «Ужгородський», м.Ужгород

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –Когут Є.Д.; Панова Н.В.

від боржника –Греца Я.В.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007р. у справі № 6/138 (суддя Кадар Й.Й.) про банкрутство ДП АПК «Ужгородський», с.Розівка Ужгородського району Закарпатської області звільнено майно та кошти боржника з-під арешту, накладеного Державною виконавчою службою в Ужгородському районі; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2001р.; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт коштів боржника від 23.02.2005р.; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт коштів боржника від 14.05.2004р.; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2000р.; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт коштів боржника в від 11.04.2005р.; зобов’язано Державну виконавчу службу в Ужгородському районі надіслати банківським установам, нотаріальній конторі, бюро технічної інвентаризації, ДАІ, Держтехнагляду Постанови про зняття арештів з коштів та майна ДП “АПК “Ужгородський” та в подальшому на період провадження справи про банкрутство боржника не накладати арешти та банківські рахунки, кошти та майнові активи підприємства, про що подати суду докази.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник – районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на наступне:

На виконанні районного відділу ДВС знаходиться 69 виконавчих документів про стягнення з ДП АПК «Ужгородський»заборгованості в розмірі 869389,69 грн., яких 31 виконавчий документ про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 117133,3 грн. Як зазначає скаржник, з метою забезпечення виконання рішень судів, керуючись ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем було вжито заходи щодо забезпечення виконання рішень, а саме накладено арешти на кошти та майно боржника. В період примусового виконання вищезазначених виконавчих документів ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.11.2006р. по справі № 6/138 було відкрито процедуру санації ДП АПК «Ужгородський». Відповідно до даної ухвали та керуючись ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих проваджень, які знаходяться на виконання у ДВС. Однак, як вказує скаржник, ст.36 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших фінансових установах, не знімається. Зупинені всі виконавчі провадження, окрім виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника заборгованості по заробітній платі, оскільки згідно п.6 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати і не зупиняє виконання рішення суду. Тому, на думку скаржника, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції фактично позбавив державного виконавця можливості здійснювати будь-які заходи примусового виконання щодо виконання рішень судів про стягнення з боржника заборгованості по заробітній платі. Крім того, як зазначає скаржник, жодна із постанов державного виконавця не була оскаржена у встановленому законом порядку.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ДП “АПК “Ужгородський” перебуває в процедурі провадження справи про банкрутство на стадії санації. Провадження у справі щодо підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, регулюється Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (надалі Закон), який є спеціальним законодавчим актом та відповідно до п. 2 Прикінцевих положень має вищу юридичну силу щодо інших норм загального законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, про що виноситься ухвала.

Відповідно до п. 12 ст. 21, п. 2, 3 ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від  продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна боржника, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги. Накладення арешту на банківський рахунок і стягнення коштів для задоволення вимог одного кредитора є порушенням принципу черговості та пропоційності погашення вимог кредиторів та суперечить вимогам Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог  кредиторів  -  зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів),  термін виконання  яких настав   до   дня   введення   мораторію,  і  припинення  заходів, спрямованих  на  забезпечення   виконання   цих   зобов'язань   та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих  до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, з дня винесення ухвали про санацію, арешт  на  майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження  його  майном  можуть  бути  накладені  лише в межах процедури санації.

Обмеження щодо розпорядження майном та коштами ДП “АПК “Ужгородський” у даному випадку перешкоджають погашення вимог кредиторів, в тому числі по заробітній платі перед працівниками підприємства.

При цьому, слід зазначити, що вказані арешти накладені на виконання виконавчих документів, які є конкурсними вимогами (Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2001р. про стягнення на користь СП “Соя-прогрес”, Постанова про арешт коштів боржника від 23.02.2005р. про стягнення на користь ТОВ “Закарпатконтакт” тощо), або не є вимогами щодо боржника взагалі (Постанова про арешт коштів боржника від 23.02.2005р. про стягнення виконавчого збору, Постанова про арешт коштів боржника від 14.05.2004р. про стягнення виконавчого збору тощо).

Отже, суд першої інстанції підставно погодився з тим, що накладені арешти перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, погашенню вимог кредиторів, в тому числі по заробітній платі перед працівниками підприємства, перешкоджає збереженню майна боржника, суперечить інтересам конкурсних кредиторів та в зв’язку з цим дійшов правильного висновку, що майно та кошти ДП “АПК “Ужгородський” підлягають звільненню з-під арешту, накладеного Державною виконавчою службою в Ужгородському районі.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007р. у справі № 6/138 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий       суддя                                                                 Михалюк О.В.

суддя                                                                                              Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                              Мельник Г.І.