ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 р.
№ 2-5/8845-2006

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ “Крименерго”, м. Сімферополь

на постанову

та ухвалу
від 13.03.2007 р. Севастопольського апеляційного господарського суду
від 20.11.2006 р. господарського суду АРК

у справі
№ 2-5/8845-2006 господарського суду АРК

за заявою
УПФ України в Джанкойському районі АРК

до
ВАТ “Агропромсервіс”, м. Джанкой

про
банкрутство

кредитор
ВАТ “Крименерго”, м. Сімферополь

арбітражний керуючий
Золотавін О.О.

в судовому засіданні взяв участь представник:

кредитора
Ющенко Т.А., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду АРК знаходиться справа № 2-5/8845-2006 про банкрутство ВАТ “Агропромсервіс”.

Ухвалою господарського суду АРК від 20.11.2006 р. (суддя Гаврилюк М.П.) у визнанні грошових вимог ВАТ “Крименерго” до боржника у сумі 32 564,19 грн. відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.03.2007 р. (судді: Видашенко Т.С. –головуючий, Заплава Л.М., Маслова З.Д.) апеляційну скаргу ВАТ “Крименерго” залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду АРК від 20.11.2006 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, ВАТ “Крименерго” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.03.2007 р. та ухвалу господарського суду АРК від 20.11.2006 р., а справу передати на новий розгляд до господарського суду АРК.

На думку заявника касаційної скарги, судами першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 33, 43 ГПК України, та не застосовано норми матеріального права, ст. ст. 179, 193, 275-277 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення представника сторони, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду  документи, що їх підтверджують.

Отже, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно зі ст. 1 Закону грошове зобов'язання це зобов'язання боржника  заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, ВАТ “Крименерго” були заявлені до боржника грошові вимоги у сумі 32 564,19 грн. за постачання електричної енергії на підставі договору № 127 на користування електричною енергією від 05.12.1996 р.

В обґрунтування своїх вимог кредитором було надано суду акт звірки взаєморозрахунків, підписаний кредитором в односторонньому порядку, виставлені боржнику рахунки, а також виписки з банківського рахунку боржника.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зокрема, пунктом 7.8 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. N 28, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.08.2002 р. N 928, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, встановлено, що остаточний розрахунок за електричну енергію здійснюється споживачами відповідно до показів розрахункових засобів обліку.

Отже, факт наявності заборгованості за спожиту електричну енергію повинен доказуватись відповідним актом показників приладів обліку електричної енергії, підписаним споживачем та постачальником електричної енергії.

Таким чином, як вірно встановлено попередніми судовими інстанціями, кредитором не доведено належним чином грошові вимоги до боржника, тому такі вимоги не підлягають визнанню у справі про банкрутство.

За таких обставин справи доводи касаційної скарги кредитора не спростовують висновків попередніх судових інстанцій.

У зв'язку з чим, оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного та керуючись  ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 33, 34, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Крименерго”  залишити без задоволення.

2.          Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.03.2007 р. та ухвалу господарського суду АРК від 20.11.2006 р. у справі № 2-5/8845-2006 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Б.М. Поляков

Судді                                                                                               Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко