ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.08.07р.

Справа № 33/151-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБАС", м. Києв

до  Приватного підприємства "Укрсиртрейд", м. Павлоград

про стягнення 69654 грн. 18 коп.

Суддя  Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Сластьон С.В., довіреність б/н від 02.07.07 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБАС" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного підприємства "Укрсиртрейд"   про стягнення 65426, 98 грн. основного боргу , 3610, 53 грн. пені, 617, 07 грн. –3% річних   та  витрат по справі.

Представник позивача свої позовні вимоги підтримав і просить суд їх задовольнити в заявленій сумі.

Представник відповідача в судові засідання  31.07.2007 р., 30.08.2007 р.  не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Документи, витребувані ухвалами суду  не надав. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином .

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача в судових  засіданнях , суд

ВИРІШИВ:

19.01.2007 року  між сторонами: товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБАС "(постачальник)  та приватним підприємством  "Укрсиртрейд" (дистреб"ютер)   був укладений договір дистриб’юції № Д-26 (далі- Договір) та Додаткова угода до Договору.

Згідно з п. 1.1  Договору постачальник зобов'язується виготовити (у разі необхідності –купити) та поставити, а дистриб’ютор прийняти і  оплатити продукти харчування в асортименті (далі - Товар) у відповідності з замовленням дистриб’ютора, узгодженим сторонами, по цінам діючим на день відвантаження товару, зазначеним у товарно-транспортних накладних , що є невід’ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п. 2.5. Договору  та п.2.3. Додаткової угоди до договору, відповідач зобов’язаний здійснити оплату за отриману від позивача продукцію протягом 21 дня з моменту підписання (оформлення) товарно-транспортних (видаткових) накладних. Фактом оплати за отриману продукцію є надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно  до п. 7. 1 Договору  у разі порушення термінів оплати товару,  дистреб"ютер сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Цивільні  обов'язки  виконуються  у  межах,   встановлених договором або актом цивільного законодавства (п.1 ст.14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар)  і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач договірні зобов’язання  виконав,  передав    відповідачу товар на загальну  суму 204 760 грн. 16 коп., що підтверджується      видатковими накладними : № К -00000036 від 23.01.2007 р., № К -00000060 від 30.01.2007 р., № К-00000123 від 20.02.2007 р., № К -000000148 від 28.02.2007 р., № К-00000163 від 06.03.2007 р.,  і довіреностями  на отримання  ІТЗ  серії ЯМР № 422622 від 23.01.2007 р., серії ЯМР № 422623 від 30.01.2007 р., серії ЯМР № 422629 від 20.02.2007 р., серії ЯМР № 422630 від 01.03.2007 р., серії ЯМР № 422634 від 07.03.2007 р.

Факт отримання товару підтверджується підписом повноважного представника відповідача на видаткових накладних скріпленим печаткою.

Відповідач договірні зобов’язання  виконав частково, сплативши  за товар                    139 333 грн.18 коп., що підтверджується  банківськими виписками (а.с. 62-91).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст.  525, 526 ЦК України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України  пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Згідно до ч.2  статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті  230 Господарського кодексу України штрафними санкціями    у   цьому   Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На момент розгляду справи основний борг відповідача становить 65 426,98  грн. ., докази сплати якого  в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані, внаслідок чого  суд вважає що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач наполягає на стягненні з відповідача 3610,53 грн. пені, 617,07 грн.  –3% річних.

Перевіривши  розрахунок пені, розрахунок 3% річних за прострочення платежу, слід визнати обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в заявленій сумі.

Відповідач в судові засідання не з’явився, розрахунок позивача не спростував.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Укрсиртрейд" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. К. Маркса, 90, ідентифікаційний  код 33588442) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБАС" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, н.п. № 43, , р/р 5500 в АКІБ „УкрСиббанк” м. Харків,  МФО 351005,  ідентифікаційний код 34349154)  65 426 (шістдесят п'ять  тисяч чотириста двадцять шість) грн. 98  коп. –основного боргу, 3610 (три тисячі шістсот десять)   грн. 53 коп. - пені, 617(шістсот сімнадцять)грн. 07 коп.  –3 % річних,   696 грн.55 коп. –державного мита, 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.А. Рудовська

Рішення підписано 03.09.2007 р.