ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
У Х В А Л А

25.06.07р.

№ 12/350

За позовом                              Підприємства зі
стопроцентним іноземним капіталом «Віртген-

сервіс»

До
Відкритого акціонерного товариства «Шляхово-будівельне

управління №41»

Про                                        стягнення
1 681 502, 13 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача       Шевченко Є.В. -п/к (дов. від листопада
06 р.)

Від відповідача   Тидень М.Ю. -п/к (дов. від 01.08.06 р. №115)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про
стягнення 1 681 502, 13 грн. заборгованості (1 400 000 грн. основного боргу, 99
147, 33 грн. -3% річних, 182 345, 8 грн. пеня), що виникла внаслідок неоплати
відповідачем наданого позивачем товару за договором №123-2004/УКР від 19.04.04
р.

Відповідач надав відзив на позов, у
якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у
відзиві.

Ухвалою суду від 07.09.06 р.
розгляд справи відкладено.

01.11.06 р. позивачем подано заяву
про уточнення позовних вимог, а саме: у зв'язку з частковим погашенням заборгованості
загальний розмір позовних вимог становить 570 722, 1 грн.

28.11.06 р. позивачем подано заяву
про зменшення позовних вимог до 570 336, 04 грн. (223 668, 04 грн. основного
боргу та 346 668 грн. індекс інфляції та судові витрати).

В судових засіданнях 01.11.06 р.,
28.11.06 р., 29.11.06 р. оголошувалися перерви.

Ухвалою суду від 08.12.06 р.
розгляд справи відкладено. В судовому засідання проводилася технічна фіксація
на підставі клопотання відповідача.

В судовому засіданні 01.02.07 р.,
21.02.07 р., 07.03.07 р., 14.03.07 р. оголошувалися перерви.

Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.04 р. між сторонами укладено
договір №123-2004/УКР, згідно умов якого позивач зобов'язався продати, а відповідач
-придбати дорожньо-будівельну машину, визначену у специфікації, що є додатком
до договору.

Вартість машини згідно договору -2
484 000 грн.

Продавцем умови договору щодо
поставки машини виконані в повному обсязі, була здійснена передача техніки, про
що свідчить видаткова накладна №РН-00185 від 07.05.04 р., але відповідач не
оплатив обумовлену договором суму.

Претензій щодо якості техніки
позивач не отримував.

Направлені вимоги про оплату
техніки залишилися без відповіді і задоволення.

Станом на час звернення до суду
заборгованість в повному обсязі не погашена. Сума основного боргу станом на
01.07.06 р. становить 1 400 000 грн.

Крім суми основного боргу позивач
просить стягнути 3% річних в розмірі 99 147, 33 грн. згідно ст. 625 ЦК України
та 182 345, 8 грн. пені згідно п. 10 договору.

Під час розгляду справи відповідач
провів частковий розрахунок за договором, а саме: станом на 01.11.06 р. сума
основного боргу була погашена.

Але відповідачем не сплачено суму
штрафних санкцій, нарахованих за неналежне виконання грошового зобов'язання, а
саме: станом на 10.10.06 р. розмір збитків від інфляції становить 346 668 грн.,
3% річних -99 468, 04 грн., розмір пені становить 124 200 грн.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у
разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій
черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з
одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти та неустойка, у третю
чергу сплачується сума основного боргу.

Таким чином, позивач вважає, що
10.10.06 р. відповідач сплатив не всю суму боргу, а в першу чергу погасив
неустойку в розмірі в розмірі 124 200 грн. та 3% річних в розмірі 99 468, 04
грн.

Отже, станом на 01.11.06 р. відповідач
оплатив не всю існуючу заборгованість, розмір якої з 10.10.06 р. становить 223
668, 04 грн., тому він зобов'язаний сплатити 3% річних з зазначеної суми в
розмірі 386, 06 грн.

Таким чином, станом на 01.11.06 р.
заборгованість відповідача становить 570 722, 1 грн. (223 668, 04 грн. + 346
668 грн. + 386, 06 грн.).

У заяві про зменшення позовних
вимог від 28.11.06 р. позивач зазначив наступне.

Розрахунок пені за період з
01.01.06 р. по 01.07.06 р. становить 71 794, 8 грн. (за 66 днів).

07.03.06 р. відповідачем частково
погашено заборгованість у розмірі 113 000 грн., таким чином, сума
заборгованості становить 1 700 000 грн.

Сума пені за період з 07.03.06 р.
по 05.06.06 р. становить 91 800 грн.

05.06.06 р. відповідачем погашено
заборгованість у розмірі 300 000 грн., таким чином, сума заборгованості
становить 1 400 000 грн.

Сума пені за період з 06.06.06 р.
по 09.06.06 р. становить 3360 грн.

Сума пені за період з 10.06.06 р.
по 01.07.06 р. становить 15 400 грн.

Загальна сума пені за період з
01.01.06 р. по 01.07.06 р. складає 182 354, 8 грн.

З урахування обмеження суми пені 5%
суми договору її розмір становить 124 200 грн.

Крім того, відповідач має сплатити
3% річних згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 99 468, 04 грн., а також збитки
від інфляції у розмірі 346 668 грн.

З урахуванням того, що після
звернення до суду позивач сплатив 1 400 000 грн., позовні вимоги підлягають
зменшенню.

223 668, 04 грн. спрямовано
відповідачем на погашення нарахованої неустойки та 3% річних, а решта суми в
розмірі 1176331, 96 грн. спрямовано на погашення суми боргу.

Тобто, решта заборгованості в
розмірі 223 668, 04 грн. не сплачена.

Таким чином, сума позовних вимог
становить 223 668, 04 грн. + 346 668 грн.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечив з таких підстав.

Згідно умов договору відповідачем
здійснено авансовий платіж в розмірі 621 000 грн., що підтверджується копією
платіжного доручення від 23.04.04 р. №7, після чого позивач мав здійснити
поставку товару.

Відповідач стверджує, що позивачем
не здійснено поставки товару за договором №123-2004/УКР від 19.04.04 р.

Надані позивачем докази не можна
вважати належними, так як у видатковій накладній вказано договір №ДГ-123 від
19.04.04 р., який не має жодного відношення до правовідносин сторін, в
дорученні на отримання ТМЦ не вказано документу, за яким відбувається приймання
товару, позивачем не надано.

В додаткових поясненнях до позову
відповідач зазначив, що 19.04.04 р. між сторонами укладено два договори про
поставку дорожньо-будівельної техніки: №123-2004/УКР, предметом якого є
поставка асфальтоукладника Super 2100 Vogele, в рамках якого відповідачем
проведено авансовий платіж в розмірі 621 000 грн., і товар за яким позивачем не
поставлено, та №ДГ-123 від 19.04.04 р., предметом якого є асфальтоукладник Super
2100 Vogele, згідно якого позивачем було передано товар згідно документів,
наданих позивачем.

При цьому, відповідач покликається
на те, що між сторонами укладено договір в усній формі, згідно якого проведено
поставку техніки. Позивач не висував вимоги щодо оплати за цим договором.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позов
підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з тим, що позивачем не надано
витребуваних судом документів, необхідних для вирішення спору.

Суд обґрунтовує свою позицію
наступним чином.

Матеріалами справи встановлено, що
між сторонами укладено один договір №123-2004/УКР від 19.04.04 р.
купівлі-продажу дорожньо-будівельної машини Super 2100 Vogele загальною
вартістю 2 484 000 грн.

Інших договорів щодо поставки
будь-якої техніки або іншого товару між сторонами не укладалося ні в усній, ні
в письмовій формі.

Відповідач, який стверджує
протилежне, не надав суду жодного доказу укладення між сторонами інших
договорів.

Зазначення у видатковій накладній
№РН-00185 від 07.05.04 р. договору №ДГ-123 від 19.04.04 р. в якості підстави
для передачі техніки саме по собі не може свідчити про укладення між сторонами
іншого договору за №ДГ-123 від 19.04.04 р. щодо придбання тієї самої техніки за
відсутності інших доказів укладення такого договору.

Позивачем суду надано докази
виконання свого зобов'язання з передачі техніки відповідачу, про що свідчать
видаткова накладна №РН-00185 від 07.05.04 р., засвідчена підписами
представників сторін, та довіреність на отримання ТМЦ від 27.04.04 р. серія ИАА
№720804.

Факт отримання від позивача
дорожньо-будівельної машини Super 2100 Vogele не заперечується і відповідачем.

Згідно умов договору (п. 6) оплата
товару здійснюється трьома платежами: авансовий платіж в розмірі 621 000 грн.
-на протязі 7 днів після підписання договору, 931 500 грн. -через 91 день після
авансового платежу, платіж в розмірі 931 500 грн. -через 91 день після другого
платежу.

Таким чином, оплата мала бути
здійснена у такі строки: авансовий платіж -по 27.04.04 р. включно; другий
платіж -по 27.07.04 р. включно; третій платіж -по 26.10.04 р. включно.

Товар згідно п. 3 договору товар
мав бути поставлений відповідачу протягом 2-х тижнів після отримання авансового
платежу, тобто, по 07.05.04р. включно, так як авансовий платіж перерахований
відповідачем згідно платіжного доручення від 23.04.04 р. №7.

Товар поставлений відповідачу
07.05.04 р. згідно видаткової накладної від 07.05.04 р. №РН-00185, тобто,
позивачем не порушено термін виконання зобов'язання з передачі товару, і
відповідач зобов'язаний був оплатити товар у погоджені сторонами терміни, що
ним зроблено не було.

Згідно пояснень позивача
відповідачем повністю було оплачено вартість поставленого товару лише 01.11.06
р.

Проте, позивачем нараховано до
сплати пеню, 3% річних та інфляційні витрати, які відповідачем не оплачені.

На підставі ст. 534 ЦК України
позивач вважає, що відповідачем оплачена саме сума штрафних санкцій у розмірі
223 668, 04 грн., тоді як решта суми в розмірі 1 176 331, 96 грн. спрямовано на
погашення боргу.

Суд не може погодитися з зазначеною
позицією з таких підстав.

Надані позивачем докази та
розрахунки не дають суду можливості перевірити їх правильність, тому сплачені
відповідачем суми не можуть бути враховані згідно ст. 534 ЦК України в якості
процентів і неустойки.

Як було вказано вище, згідно
договору (п. 6) передбачена складна система розрахунків, а саме: оплата товару
здійснюється трьома платежами: авансовий платіж в розмірі 621 000 грн. -на
протязі 7 днів після підписання договору, 931 500 грн. -через 91 день після
авансового платежу, платіж в розмірі 931 500 грн. -через 91 день після другого
платежу.

Таким чином, оплата мала бути
здійснена у такі строки: авансовий платіж -по 27.04.04 р. включно; другий
платіж -по 27.07.04 р. включно; третій платіж -по 26.10.04 р. включно.

На вимогу суду позивач не надав
інформації щодо того, коли і як відповідач проводив розрахунок за отриманий
товар (дата та сума платежу), тоді як без зазначеної інформації провести
правильний розрахунок штрафних санкцій неможливо.

Пеня згідно законодавства (ч. 6 ст.
232 ГК України) нараховується протягом шести місяців від дня, коли зобов'язання
мало бути виконане. Тобто, в даному випадку по кожному з трьох платежів згідно
п. 6 договору має бути проведений розрахунок пені відповідно до тих сум, які
фактично перераховані відповідачем.

Позивач такої інформації суду не
дав, натомість, нарахував пеню за 2006 р., тобто, після закінчення
шестимісячного терміну нарахування пені по кожному з трьох періодів згідно п. 6
договору.

За таких обставин наданий позивачем
розрахунок пені не може бути прийнятий до уваги, а відсутність необхідної
інформації позбавляє суд можливості провести перерахунок пені самостійно.

За відсутності розрахунку суми пені
вона не може бути врахована в якості оплаченої згідно ст. 534 ЦК України.

Згідно зазначеної статті в другу
чергу оплачуються проценти та неустойка. Так як інфляційні витрати не
відносяться ні до процентів, ні до неустойки, то вказана позивачем сума
інфляційних не може вважатися оплаченою також.

Так як позивачем не надано суду
інформації та доказів щодо розрахунку відповідача згідно п. 6 договору, то
надані розрахунки 3% річних та інфляційних витрат не можуть бути прийняті до
уваги, так як вони розраховані знову ж таки на основі конкретної суми боргу
відповідача за конкретний період, відомості про які в матеріалах справи
відсутні.

За таких обставин суд вважає, що
відповідачем погашена саме сума основного боргу, а не штрафних санкцій, так як
зарахувати до сплати згідно ст. 534 ЦК України можна лише правильно нараховані
штрафні санкції, що в даному випадку відсутнє.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 49,  п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Припинити провадження з розгляду
справи.

2.          Ухвала може бути оскаржена у
встановленому законом порядку.

Суддя
Л.В.Прокопенко