ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.07.07 р.                                                                               Справа № 19/155

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача:  Лісовик В.В. ліквідатор

Від відповідача: Невзоров В.В., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного банку “Донвуглекомбанк” м.Донецьк

до відповідача Державної виконавчої служби у Куйбишевському районі м.Донецька

про  стягнення з відповідача 69 892,67грн., дії та бездіяльність якого призвела до збитків стягувача.

Акціонерний банк “Донвуглекомбанк” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Державної виконавчої служби у Куйбишевському районі м. Донецька про  стягнення з відповідача 69 892,67грн., дії та бездіяльність якого призвела до збитків стягувача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на рішення господарського суду Донецької області від 27.03.03р. у справі № 1/28, від 15.01.04р. у справі 19/577, від 27.03.03р. № 1/27, від 23.12.03р. № 19/578; накази про примусове виконання рішень господарського суду Донецької області № 1/28 від 03.07.03р., № 577 від 26.01.04р., № 1/27 від 03.07.03р., № 578 від 08.01.04р.; постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.04р. та від 19.02.04р.; скаргу на дії державних виконавців від 20.11.06р.; Закон України “Про виконавче провадження”.

Додатково повідомив, що сума, яку вимагає позивач до стягнення є збитками позивача.

Відповідач, Державна виконавча служба у Куйбишевському районі м. Донецьк, проти позову заперечує, надав відзив на позовну заяву (вх.№ 02-41/3510), в якому повідомив, що перевіркою вхідної кореспонденції у ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька, створеному відповідно до наказу Департаменту Державної виконавчої служби України від 26.10.05р. № 46/к, встановлено, що накази господарського суду Донецької області №№ 19/577, 19/578, 1/27, 1/28 до ДВС не надходили. Вважає, що відсутні правові підстави для здійснення примусового виконання рішень, по яких не було пред’явлено виконавчих документів,  та  відповідно стягнення з ДВС збитків

Послався на ст. 1173 Цивільного кодексу України, якою врегульовано відшкодування шкоди, завданої юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, а не збитків, на стягненні яких наполягає позивач.

Крім того, зазначив, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби закріплені ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Послався на ст. 85 Закону України “Про виконавче провадження”, якою встановлений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.03р. у справі № 1/28 задоволено позовні вимоги Акціонерного банку “Донвуглекомбанк” м. Донецьк до Приватного підприємця Матюхіна О.І. м. Донецьк про стягнення боргу у сумі 5 000,00 грн. та відшкодування судових витрат.

03.07.2003р. на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

С заявою № 01/1257 від 14.08.2003 р. наказ надісланий на адресу начальника виконавчої служби Куйбишевського району м. Донецька.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.03р. у справі № 1/27 задоволено позовні вимоги Акціонерного банку “Донвуглекомбанк” м.Донецьк до Приватного підприємця Борискіна В.В. м. Донецьк про стягнення боргу у сумі 5 000,00 грн. та відшкодування судових витрат.

03.07.2003р. на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

С заявою № 01/1256 від 14.08.2003 р. наказ надісланий на адресу начальника виконавчої служби Куйбишевського району м. Донецька.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.12.03р. у справі № 19/578 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного банку “Донвуглекомбанк” м.Донецьк до Приватного підприємця Борискіна В.В. м. Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7 від 29.12.97р. у сумі 39 828,61грн. в частині стягнення                      24 078,09грн. основного боргу, 3 842,49грн. відсотків за користування кредитом, відшкодовані судові витрати.

08.01.04р. на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

С заявою № 01/1318 від 26.01.03 р. наказ надісланий на адресу начальника виконавчої служби Куйбишевського району м. Донецька.

29.01.04 р. державним виконавцем ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька Харахурсах Є.М. прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.04р. у справі № 19/577 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного банку “Донвуглекомбанк” м. Донецьк до Приватного підприємця Матюхіна О.І. м. Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7 від 29.12.97р. у сумі 43 550,00грн. в частині стягнення 26 688,30 грн. основного боргу, 4191,43грн. відсотків за користування кредитом, відшкодовані судові витрати.

04.02.04р. на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

19.02.04 р. державним виконавцем ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька Харахурсах Є.М. прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач наполягає, що більш ніяких відомостей про хід виконавчих проваджень до нього від ВДВС Куйбишевського району не надходило.

На численні запити, скарги ліквідатора позивача, що надсилалися  на адресу начальника виконавчої служби Куйбишевського району, стосовно надання інформації про стан виконавчого провадження, 23.12.2005 р. був надісланий лист № 11-334, в якому повідомлено про реформування системи органів державної виконавчої служби відповідно до Закону України “Про внесення змін до Законів України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження”, Постанови КМУ від 23.04.05 р. № 320 та Наказу Міністра юстиції від 19.08.05 р. № 1482/к “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції” та створення Державної виконавчої служби у Куйбишевському районі міста Донецька. На підставі ст. 2, 37 Закону України “Про виконавче провадження винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень,  накази надіслані для подальшого виконання  до ДВС у Куйбишевському районі міста Донецька. Станом на 23.12.2005 року виконавчі документи у ДВС Куйбишевського району м. Донецька не  зареєстровані.

На скарги позивача від 19.01.06р. № 01/1631, від 27.03.06р. № 01/1655, від 27.04.06р. № 01/1664, від 25.05.06р. № 01/1672, від 12.07.06р. № 01/1691 про прийняття невідкладних заходів, спрямованих на виконання рішень суду, ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька 25.07.06р. надіслала постанову про відмову у задоволенні скарги.

Листом від 13.11.06р. № 17/06 ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька повідомила позивача, що накази про примусове виконання рішень господарського суду Донецької області № 1/28 від 03.07.03р., № 577 від 26.01.04р., № 1/27 від 03.07.03р., № 578 від 08.01.04р. згідно перевірки вхідної кореспонденції станом на 13.11.06р. не знаходяться на виконанні  ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька.

Позивач наполягає на тому, що Державною виконавчою службою у Куйбишевському районі м. Донецька не прийнято ніяких заходів для виконання рішень господарського суду Донецької області. Вважає, що дії посадових осіб Державної виконавчої служби у Куйбишевському районі м. Донецьк  спричинили  позивачу збитки в сумі 69 892,67 грн.

За приписами ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження”( в редакції станом на час прийняття судових рішень) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу  службу,  яка  входить  до  системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу  службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці відділу примусового виконання рішень  Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділу примусового виконання рішень відділів  державної виконавчої служби Головного управління  юстиції  Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та  Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст  обласного  значення),  районних у містах відділів державної виконавчої  служби  (далі  -  державні виконавці).

Органами державної виконавчої служби є ( ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження”(в редакції станом на час прийняття судових рішень):

Департамент державної виконавчої служби Міністерства  юстиції України;

відділи державної   виконавчої  служби  Головного  управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та  Севастопольського  міських  управлінь юстиції;

районні, міські  (міст обласного значення),  районні у містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень,   перелік   яких    встановлено    законом, покладається  на державних виконавців.

Районні, міські  (міст обласного значення),  районні у містах відділи  державної  виконавчої  служби є юридичними особами, мають поточні  та  вкладні  (депозитні)  рахунки  в  органах  Державного казначейства України, гербову печатку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 320 від 23.04.2005 р. у складі Міністерства  юстиції  на  базі  органів державної   виконавчої  служби  утворено Департамент  державної  виконавчої служби як урядовий орган державного управління.

Законом України “Про внесення змін до законів України "Про державну         виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" 23 червня 2005 року  N 2716-IV, змінено редакцію ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", відповідно якої Департамент державної виконавчої служби  є  урядовим  органом державного  управління,  який  діє  у  складі Міністерства юстиції України,  на яке покладається реалізація єдиної державної політики у сфері примусового виконання рішень.

До складу Департаменту державної виконавчої служби входять:

державна виконавча   служба   Автономної   Республіки   Крим, областей та міст Києва і Севастополя;

державна виконавча служба у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах.

Виконання рішень,    перелік    яких   встановлено   законом, покладається на державних виконавців.

Відповідно наказу Міністерства юстиції України № 1482/к від 19.08.2005 р. “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції” ліквідовано відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції. Правонаступник Відділу державної виконавчої служби  Донецького обласного управління юстиції – не визначений.

Міністерством юстиції України від 30.06.2006  N 52/5 прийнято наказ  “Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства юстиції від 16.07.99 N 43/5 "Про затвердження Положення про районний, міський (міст обласного значення), районний у містах відділ державної виконавчої служби".

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2006 р. N 1622     ліквідовано Департамент державної  виконавчої  служби,  що діє  у  складі  Міністерства  юстиції як урядовий орган державного управління. Міністерству юстиції  постановлено здійснити  в  установленому  порядку заходи з ліквідації Департаменту державної виконавчої служби. Установити,  що  Міністерство  юстиції  є правонаступником Департаменту державної виконавчої служби.

Законом України Про внесення змін до законів України  "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" щодо реформування  органів державної виконавчої служби  від 22 грудня 2006 року N 521-V, змінено редакцію ст.3 Закону України “Про державну виконавчу службу “, відповідно якої органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства  юстиції України;

відділи державної   виконавчої  служби  Головного  управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та  Севастопольського  міських  управлінь юстиції;

районні, міські (міст обласного значення),  районні в  містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень,  перелік  яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2007 N 83/5 затверджено  Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби.

Отже, за вказаний позивачем період двічі реформовано органи державної виконавчої служби.

Всі зазначені документи публікувалися та є загальновідомими, тому не потребують додаткового доказування.

Порядок передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 38/5 від 17.05.2004                     N 38/5.

Відповідно до ст. 86 Закону України “Про виконавче провадження” стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита. Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Відповідно ст. 85 Закону України “Про виконавче провадження”, у виконавчому  провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої  служби  по виконанню  рішення  або  відмову  у  здійсненні  передбачених  цим Законом дій стягувачем чи боржником може  бути  подана  скарга  до начальника  відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо   підпорядкований   державний   виконавець,  або  до відповідного суду.

Скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових  рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника  органу державної  виконавчої  служби  подається  до  суду,   який   видав виконавчий документ. Скарги по виконанню інших рішень подаються до суду  за  місцем  знаходження   відповідного   органу    державної виконавчої  служби,  крім  скарг  на дії (бездіяльність) державних виконавців  та  посадових  осіб  Департаменту державної виконавчої служби   Міністерства   юстиції   України  та  відділів  державної виконавчої   служби   Головного  управління  юстиції  Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та  Севастопольського  міських управлінь юстиції, які подаються до апеляційного   суду  за  місцем  знаходження  відповідного  органу державної виконавчої служби.

Скарга, подана у виконавчому провадженні до начальника органу державної    виконавчої    служби,    якому    він   безпосередньо підпорядкований,  розглядається  у  10-денний строк. За наслідками розгляду  скарги  начальник  органу  державної  виконавчої  служби виносить  постанову  про  задоволення  чи  відмову  в  задоволенні скарги,  яка у 10-денний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарги, подані без додержання   вимог,  викладених  у  частині  третій  цієї  статті, розглядаються  начальником  органу  державної  виконавчої служби у порядку,  встановленому  Законом  України "Про звернення громадян".

За приписами ст. 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів  можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів  з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Статтею 11-1 Закону України “Про виконавче провадження”,  сторонам та  іншим учасникам виконавчого провадження надане право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження,  робити  з  них виписки,  знімати  копії,  подавати додаткові матеріали,  заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і  письмові пояснення в процесі виконавчих дій,  висловлювати свої доводи,  міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження,  у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань,  доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження,   заявляти   відводи  у  випадках,  передбачених  цим Законом,  оскаржувати дії (бездіяльність) державного  виконавця  з питань виконавчого  провадження  та користуватися іншими правами, наданими цим Законом ( ст. 11-1 Закону України “Про виконавче провадження”).

Позивачем не представлено до матеріалів справи доказів ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень по виконанню  наказів господарського суду; доказів неналежності виконання державним виконавцем зазначених наказів; доказів звернення до суду зі скаргами на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в період з 2004 по червень 2005 року в порядку передбаченому ст.121-2 ГПК України ( до моменту початку реформування органів державної виконавчої служби); судових рішень про визнання дій державного виконавця та/або відділу державної виконавчої служби такими, що не відповідають чинному законодавству; доказів про недотримання ВДВС Куйбишевського району м. Донецька Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця.

До матеріалів цієї справи позивачем взагалі не представлено документів, які б підтверджували факти невиконання Державною виконавчою службою наказів господарського суду Донецької області по справах № 1/28, 19/577, № 1/27, № 19/578.

Обов”язок органів державної виконавчої служби здійснювати належне та своєчасне примусове виконання рішень господарських судів встановлений Законами України “Про державну виконавчу службу” та  “Про виконавче провадження”.

Право на звернення до суду з позовом про відшкодування збитків як засобу порушених прав  надано позивачу ст. 86 Закону України “Про виконавче провадження”. Відшкодування збитків є основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілої особи.

Отже, до відносин, що розглядаються у цьому спорі мають бути застосовані приписи статті 1166 Цивільного Кодексу України, тому що між позивачем та відповідачем цивільні зобов”язання відсутні.

Відповідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв”язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода – у зменшенні майнової сфери потерпілого, що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог  правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином.

Причинний зв”язок існує там, де є тимчасова послідовність явищ; причина завжди передує результату.

Суб”єктивною підставою деліктної відповідальності є вина, тобто психічне ставлення осудної особи до вчиненого нею протиправного діяння, а також до наслідків. Вина може проявлятися у  формі умислу та необережності.

Позивачем не наведено доказів наявності повного складу правопорушення, а саме: наявності шкоди; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинноого зв”язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини, в тому числі доведеності в судовому порядку неправомірності дій та вини державного виконавця.

Позивачем не надано доказів існування причинного зв’язку між діями ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька та заподіянням позивачу шкоди, зокрема саме ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька.

Позивачем не доведено, та матеріалами справи не підтверджено, що неправомірними діями відповідача, позивачу заподіяно шкоду в сумі 69 892,67грн.

До того ж, як було зазначено вище, 22 12.2006 р. був прийнятий Закон України Про внесення змін до законів України  "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" щодо реформування  органів державної виконавчої служби.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача  про стягнення з відповідача збитків в сумі 69 892, 67грн., не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 42, 43, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Акціонерному банку “Донвуглекомбанк” м. Донецьк у задоволенні позову до Державної виконавчої служби у Куйбишевському районі м. Донецька про  стягнення з відповідача 69 892,67 грн., дії та бездіяльність якого призвела до збитків стягувача.

За погодженням сторін в судовому засіданні 25.07.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення підготовлений та підписаний 26.07.07 р.

Суддя

М.В.В.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.