ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/176
18.04.07 р.

За позовом

до
про
Державне підприємство Поліграфічний комбінат „Україна” по виготовленню цінних паперів
Акціонерного товариства „Українська пожежно-страхова компанія”
стягнення 212 444,91 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

від позивача:

від відповідача:
Лук’яненко Є.В., представник, довіреність №74000-02/943
від 04.04.2007 р.;
Кисельова Л.В., представник, довіреність №96 від 16.01.2007 р.

На підставі статті 77 ГПК України, справа була відкладена слуханням з 05.04.2007 р. до 18.04.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 05.04.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 143 103,45 грн., інфляційну різницю у сумі 20 750,00 грн., пеню у розмірі 41 710,73 грн. 3% річних у сумі 6 880,73 грн. З метою забезпечення позову позивач просив суд накласти  арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на його рахунках в межах суми, що оспорюється.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що про страхову подію, що сталася  30.03.2005р. позивач повідомив відповідача у відповідності до вимог договору добровільного страхування засобів наземного транспорту (авто каско) №0004130/246 від 04.11.2004р. Отже, вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки, вважає їх необґрунтованими та зазначає про несвоєчасне повідомлення відповідача про страхову подію.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

ВСТАНОВИВ:

04.11.2004р. між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту (автокаско) №0004130/246 відповідно до умов  якого сторонами було застраховано автомобіль „Lexus GS 300”. Пунктом 7.2.5 зазначеного договору передбачено, що страхувальник –позивач зобов’язаний повідомити страховика про настання страхового випадку протягом 24 годин з моменту, як стало відомо про настання страхового випадку в залежності від розміру завданих збитків.

Листом від 22.04.2005р. №54000-40/884 позивач повідомив відповідача, про те що 30.03.2005р. о 07 год. 30 хв. з автомобілем „Lexus GS 300” сталася дорожньо-транспортна пригода.

Листом від 12.10.2005р. №54000-40/2200 позивач повідомив відповідача про надання страхового випадку згідно договору №0004130/246 від 04.11.2004р.

Відповідач листом від 10.11.2005р. повідомив позивача про відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки, позивачем в порушення умов договору та Правил страхування несвоєчасно повідомлено про страховий випадок. Про ДТП позивач дізнався протягом дня 30.03.2005р., а відповідача повідомив в супереч вимог 7.2.5 договору тільки 24.04.2005р.

Згідно вимог пп. 5.2.6, пп.6.1.4 Договору та п. 10.1.4 Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту), затверджених рішенням Правління АТ „УПСК” від 09.01.2004р., на підставі яких було укладено зазначений договір, страхувальник - позивач  зобов’язаний повідомити страховика про настання страхового випадку протягом 24 годин з моменту, коли страхувальнику стало відомо про подію, яка згідно з переліком застрахованих ризиків, має ознаки страхового випадку, повідомити про це страховика –відповідача (телефоном, по факсу, телеграфу, електронною поштою, тощо) особисто або через довірену особу.

Протягом 2-х робочих днів  з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди страхувальник (позивач), або його представник зобов’язаний надати відповідачу      письмову заяву із зазначенням обставин пригоди, характеру і розміру збитків.

Перевищення термінів є припустимим у випадку, коли страхувальник не мав можливості своєчасно направити ці повідомлення, зокрема, внаслідок  ушкодження здоров’япід час настання ДТП, що повинен підтвердити документально.

Посилання ж позивача в поясненнях начальника автомобільного цеху                Кошельного І.І. від 19.04.2005р. щодо повідомлення відповідача телефоном 01.04.2005р. про настання 30.03.2005р. страхового випадку судом не приймається, оскільки, також не підтверджують своєчасного звернення до відповідача. Згідно договору позивач повинен був повідомити про ДТП  протягом доби, тобто у строк до 31.03.2005р. включно.

Таким чином, посилання позивача на те, що несвоєчасне повідомлення відповідача про страховий випадок сталося у в зв’язку з тим, що ним здійснювались дії щодо поховання водія автомобіля „Lexus GS 300” судом не приймаються, оскільки, не звільняють від обов’язків щодо повідомлення у строки визначені договором. Крім того, позивач є юридичною особою і мав можливість уповноважити свого представника з метою   належного повідомлення відповідача про страховий випадок.

Оскільки, позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про страховий випадок у відповідності до вимог договору №0004130/246 від 04.11.2004р.,  позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 69, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           О.В. Мандриченко