ГОСПОДАРСЬКИЙ   С У Д
У Х В А Л А

07.11.07 р.
№ 02-07/442

Суддя господарського суду
Кіровоградської області Коваленко Н.М., розглянувши  заяву

кредитора - гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до боржника - колективного
сільськогосподарського підприємства “Онуфріївський інкубатор”, Кіровоградська
область, смт. Онуфріївка, вул. Козачий шлях, 2а,

про порушення справи про
банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ч. 3 ст. 6 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” справа  про  банкрутство порушується господарським судом,
якщо  безспірні  вимоги кредитора (кредиторів) до боржника
сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які
не були задоволені  боржником  протягом
трьох  місяців  після встановленого  для  їх
погашення строку,  якщо інше не
передбачено цим Законом.

У
вирішенні  питання  про
визначення  розміру вимог за
грошовими зобов'язаннями господарські суди мають  враховувати,
що частина   7   статті
1  Закону  визначає
грошове зобов'язання як зобов'язання боржника  заплатити
кредитору  певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Неустойка (штраф,  пеня), не
враховуються  господарськими
судами у складі грошових зобов'язань  при  вирішенні
питання  про  наявність
підстав  для порушення провадження
у справі про банкрутство.

Кредитори з вимогами щодо сплати
неустойки (штрафів, пені) за грошовими
зобов'язаннями,  виходячи зі
змісту частини 1 статті 14 Закону,  вправі  пред'явити
свої  вимоги  до боржника у передбаченому Законом порядку.

Згідно частини 2 статті  15
Закону зазначені вимоги
вносяться   до   реєстру
вимог   кредиторів  окремо
та задовольняються у шосту чергу.

Із змісту заяви кредитора і доданих
до неї документів вбачається, що відповідно до ухвали Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 15.08.2006 року по цивільній справі №
2-273-2006 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1. та колективним
сільськогосподарським підприємством “Онуфріївський інкубатор”, за якою:
ОСОБА_1. частково відмовився від позову, а колективне сільськогосподарське
підприємство “Онуфріївський інкубатор” зобов'язано сплатити позивачу погоджену
між ними заборгованість по орендній платі в сумі 48968, 00 грн., пеню за
порушення зобов'язання в сумі 148700, 00 грн. та проценти за прострочення платежу
в сумі 2938, 00 грн. На виконання вказаної ухвали суду 21.08.2006 року видано
відповідний виконавчий лист.

Відповідно до ст. 76 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік” з 01.10.2007 року встановлено розмір
мінімальної заробітної плати в сумі 460, 00 грн. на місяць. Мінімальний розмір
безспірних вимог кредитора до боржника, наявність яких є підставою для
порушення провадження у справі про банкрутство, складає 460,00*300 = 138000,00
грн.

Вимоги кредитора гр. ОСОБА_1, без
врахування суми пені, станом на 02.11.2007 року (на дату звернення до
господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про
банкрутство), складають - 51906, 00 грн.

У заяві кредитора відсутні
посилання на докази наявності у боржника ознак відсутнього боржника, що дають
підстави порушити справу про банкрутство незалежно від суми боргу та його
безспірності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” суддя відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про
банкрутство, якщо вимоги кредиторів, які подали заяву про порушення справи про
банкрутство,  в  сумі
складають  менше  трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачене цим
Законом.

Тому на підставі ч. 3 ст. 6, ч. 2
ст. 8 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом”, ст. ст. 4-1, 62 ГПК України у прийнятті заяви про порушення
справи про банкрутство має бути відмовлено.

Сплачені ініціюючим кредитором при
подані заяви до суду державне мито в сумі 85, 00 грн. та 118, 00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягає поверненню
кредитору на підставі ст. 47 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету
Міністрів України  “Про державне мито”
від 21.01.1993 року № 7-93, п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від
21.12.2005 року № 1258.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 6, 8 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, ст. ст. 4-1, 62, 86 Господарського процесуального
кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1.          У прийнятті заяви гр. ОСОБА_1 про
порушення справи про банкрутство щодо колективного сільськогосподарського
підприємства “Онуфріївський інкубатор” відмовити.

2.          Заяву і додані до неї документи
надіслати кредитору - гр. ОСОБА_1.

3.          Повернути гр. ОСОБА_1із Державного
бюджету 85, 00 грн. державного мита, сплаченого квитанцією 01.11.2007 року, та
118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,
сплачених квитанцією 01.11.2007 року, (вказані квитанції повертаються кредитору
разом із заявою та доданими до неї документами).

Довідку видати.

Суддя
Н.М. Коваленко