Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2007 р.                                                           Справа № 08/180-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Максімов С.В., Левков В.М.

відповідача -  Ялова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Виробничо-торгової фірми «Промтекс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків  (вх. № 3149 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 26.09.07 р. по справі № 08/180-07

за позовом Виробничо-торгової фірми "Промтекс" у формі ТОВ м. Харків

до Спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів для дітейз наслідками поліомеліту та церебральним паралічами № 8, м. Харків

про стягнення 27052,80 грн.

встановила:

Виробничо-торгова фірми «Промтекс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків  звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів для дітей з наслідками поліомеліту та церебральним паралічами № 8, м. Харків на свою користь  27052,80 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.09.07р. по справі                       № 08/180-07 (суддя Ковальчук Л.В.) в задоволенні позову відмовлено в зв’язку з недоведеністю позовних вимог.

Позивач з даним рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу та пояснення на неї, в яких вважає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з’ясовані обставини справи, посилаючись при цьому на те, що доказом погодження суми збільшення робіт є, на його думку, акт здачі-прийому робіт. Просить  оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права і правильним встановленням всіх обставин справи, в зв'язку з чим просить дане рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну. В обґрунтування наданих заперечень відповідач посилається на те, що згідно акту звірки оплату робіт за актами виконаних робіт здійснено повністю і сторони претензій одна до одної не мають; додаткової угоди в порядку п. 3.2 Договору щодо збільшення суми робіт сторонами підписано не було та згідно акту № 031-20/6 від 09.02.2007р. Контрольно-ревізійного управління в Харківській області при проведенні контрольного обміру обсягів робіт завищення не встановлено.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення,  господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що між сторонами по справі були укладені договори підряду № 8/3 від 29.03.2006р. та договір № 7/3 від 05.06.2006р.

Предметом договору № 8/3 від 29.03.2006р. є виконання робіт по ремонту системи опалення та сантехники школи-інтернату. Позивач зобов’язався виконати роботи, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити її у відповідності з умовами договору. Згідно п. 3.1 договору № 8/3 вартість робіт складає 12000,00 грн. та визначається у відповідності з кошторисом, який є невід’ємною частиною договору.

Додатковою угодою № 1 до договору № 8/3 сторони встановили, що вартість робіт по договору складає 15 186,00 грн. та визначається у відповідності з кошторисом, який є невід’ємною частиною договору.

Предметом договору № 7/3 від 05.06.2006р. є виконання робіт по поточному ремонту приміщень школи-інтернату.

Вартість робіт по даному договору (п. 3.1) складає 93204,00 грн., що визначається у відповідності з кошторисом, який є невід’ємною частиною договору.

Згідно акту звірки оплату робіт за актами виконаних робіт здійснено повністю і сторони претензій одна до одної не мають (т. 3, а.с. 5).

Однак, позивач вважає, що відповідач не здійснив оплати суми збільшення робіт в розмірі 27052,80 грн.

Оцінивши доводи, наведені позивачем в підтвердження його вимог щодо  порушення відповідачем умов договорів підряду стосовно розрахунків за виконані роботи, а також доводи відповідача у справі про безпідставність позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів погодження з відповідачем суми збільшення робіт, а відповідно до               п. 4 ч. 2 ст. 844 Цивільного кодексу України підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов’язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на всебічному,  повному  і  об'єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді,  коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,  що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх  відсутності  -  на  підставі  закону,  що регулює  подібні  відносини,  або  виходячи  із  загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд при його прийнятті взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього спору, а висновки, викладені в ньому, узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини,  що призвело до прийняття правомірного рішення.

ВТФ «Промтекс» у формі ТОВ  в апеляційній скарзі вказує, що посилання суду на положення п. 4 ч. 2 ст. 844 Цивільного кодексу України, як на підставу у відмові у задоволенні позову, суперечить загальним положенням цивільного законодавства України, та вважає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства України і врегулювати свої відносини на власний розсуд, а тому зазначає, що  позивач був змушений з метою якісного виконання робіт збільшити обсяг і як наслідок вартість робіт, у зв’язку з чим зміни до кошторисної вартості були оформлені Актами здачі-приймання робіт. На цій підставі, за твердженнями позивача, саме Акт здачі-прийому робіт і є доказом погодження суми збільшення робіт.

Проте, колегія суддів не може погодитись з викладеними доводами позивача, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються наступним.

Згідно п. 3.1 договору підряду № 7/3 від 05.06.2006р.  вартість робіт 93204,00 грн., яка визначена у тендерній пропозиції та кошторисі підрядника, що є невід’ємною частиною до договору.

Відповідно до акту звірки (т. 3, а.с. 5) оплату робіт за актами виконаних робіт здійснено повністю і сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно  п. 117 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. № 668 «Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» внесення змін у договір підряду оформлюється додатковою угодою, про що робиться застереження в договорі підряду.

П. 118 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. № 668 передбачено, що сторона договору підряду, яка вважає за потрібне внести зміни у договір підряду або розірвати його, повинна надіслати відповідну пропозицію другій стороні.

Пунктом 3.2 Договору  також передбачено, що обсяг робіт узгоджується сторонами шляхом підписання Додаткової угоди.

Однак, Додаткова угода не укладалась, таких доказів її підписання матеріали справи не містять, з пропозицією  внесення змін до договору підряду щодо збільшення вартості робіт позивач також не звертався.

Крім того,  на лист позивача щодо оплати за додатково виконані роботи на суму 27052,00 грн. відповідач своїм листом за № 40-04 від 17.04.2007р. повідомив, що між ВТФ «Промтекс» у формі ТОВ  та школою-інтернатом не оформлено належним чином договірні умови на виконання робіт по додатковому поточному ремонту. Також відповідач пояснив, що ВТФ «Промтекс» у формі ТОВ  стала переможцем тендеру 2006 року на проведення поточного ремонту із гарантованим бюджетним фінансуванням в сумі               93,0 тис. грн. на обсяги, зазначені в тендерній документації. Самостійно перевищувати обсяги робіт або заплановане фінансування ні «Замовник» ні «Підрядник» не мають права згідно чинного законодавства (т. 2, а.с. 118).

Слід зазначити, що відповідачем до матеріалів справи доданий Акт № 031-20/6 від 09.02.2007р. Контрольно-ревізійного управління в Харківській області, відповідно до якого:

-          при проведенні контрольного обміру обсягів робіт завищення не встановлено;

-          вартість матеріалів не перевищує середньо регіональної ціни;

-          ревізією питання правильності нарахування трудовитрат встановлено завищення вартості виконаних робіт на суму 1892,40 грн., яку ВТФ «Промтекс» ТОВ повинні перерахувати на поточний рахунок Спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів для дітей з наслідками поліомеліту та церебральним паралічами № 8, м. Харків комунальної власності.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що позивач не представив жодних належних доказів наявності підстав для стягнення суми збільшення робіт у розмірі 27052,00 грн., а його посилання на Акт здачі-прийому робіт, як на  доказ погодження суми збільшення робіт, колегією суддів до уваги не береться, оскільки позивачем, перш за все не дотримані умови Договору підряду  № 7/3 від 05.06.2006р.  щодо погодження обсягу робіт шляхом підписання Додаткової угоди  з позивачем.

На думку колегії суддів, позивач не обґрунтував і не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх позовних вимог до відповідача, не надав ні в місцевому господарському суді, ні в суді апеляційної інстанції належних доказів погодження з відповідачем суми збільшення робіт, Разом з цим, факти, викладені в апеляційній скарзі та його посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення суми збільшення робіт у розмірі 27052,00 грн., оскільки наведені норми чинного законодавства, умови Договору та наявні у справі матеріали свідчать про відсутність порушень відповідачем умов спірного Договору, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що правомірно залишені господарським судом без задоволення.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 26.09.2007р. по справі № 08/180-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 2 ст. 844 Цивільного кодексу України,                         ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду,  -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.09.2007р. по справі                     № 08/180-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.