СУД
УХВАЛА

04.09.2007

Справа №2-17/9634-2007

За
позовом ТОВ „ТНК-ВР Коммерс” (02125, м.Київ, вул. Володімірська, 12)

До
відповідача СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

Про
заборону незаконного використання знаку для товарів і послуг „ТНК”.

Суддя В.І. Гайворонський

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача  - Шемяткін М.О. представник
дов. №71 від 10.07.07р. у справі.

Від
відповідача - ОСОБА_1 паспорт

Сутність спору: Згідно позовної заяви
позивач просить зоборонити СПД ОСОБА_1використовувати знак для товарів і послуг
„ТНК”.

Сторони заявили про
затвердження мирової угоди, згідно з якою:

Відповідач
зобов'язався:

1.
В строк до 04.11.2007р. забезпечити відсутність (зняти з вивісок, прапорів,
стел, іншого обладнання) знаку для товарів і послуг ТНК, що охороняється
свідоцтвом на знак для товарів і послуг №19697 від 15.05.01р., видане державним
департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, та
права на використання якого належать позивачу, на автозаправній станції за
адресою: траса Сімферополь-Євпаторія 10,5км.

2.
Не використовувати знак ТНК без дозволу позивача.

3.
На протязі 10 днів з моменту затвердження даної мирової угоди господарським
судом АР Кримвідшкодувати позивачу судові витрати по справі №2-17/9634-2007 в
сумі 203грн. без ПДВ, що складаються із державного мита в розмірі 85грн. та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 118грн.

Позивач
зобов'язався:

1.
Не заявляти у майбутньому будь-яких претензій та вимог майнового чи немайнового
характеру до відповідача у зв'язку з використанням ним знаку ТНК на АЗС
відповідача до 04.11.07р.

Врегулювання спору  згідно статті 78 ГПК України є правом сторін.

Крім того виходячи із
закріпленого ст. 129 Конституції України
принципу диспозитивності  сторін
суд не повинен  розв'язувати питання,
якщо зацікавлена  сторона не бажає
їх  розглядання.

Згідно ст. 8  Конституції
України  вона має вищу юридичну
силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання
принципу диспозитивності  сторін також
указується в постанові  Верховного Суду
України від 20.05.2002 року № 02/132. (справа № Д12/12), а в постанові  Пленуму
Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування  норм Конституції України при здійсненні  правосуддя” вказується, що  суди вправі
застосовувати безпосередньо  норми
Конституції як норми прямої  дії.

Таким чином, мирова угода  підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, а також
керуючись  ст.ст.  44,49,78,
п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального
Кодексу  України, суд -

УХВАЛИВ:

Утвердити мирову угоду
наступного змісту:

„Відповідач зобов'язався:

1.
В строк до 04.11.2007р. забезпечити відсутність (зняти з вивісок, прапорів,
стел, іншого обладнання) знаку для товарів і послуг ТНК, що охороняється
свідоцтвом на знак для товарів і послуг №19697 від 15.05.01р., видане державним
департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, та
права на використання якого належать позивачу, на автозаправній станції за
адресою: траса Сімферополь-Євпаторія 10,5км.

2.
Не використовувати знак ТНК без дозволу позивача.

3.
На протязі 10 днів з моменту затвердження даної мирової угоди господарським
судом АР Крим відшкодувати позивачу судові витрати по справі №2-17/9634-2007 в
сумі 203грн. без ПДВ, що складаються із державного мита в розмірі 85грн. та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 118грн.

Позивач
зобов'язався:

1.
Не заявляти у майбутньому будь-яких претензій та вимог майнового чи немайнового
характеру до відповідача у зв'язку з використанням ним знаку ТНК на АЗС
відповідача до 04.11.07р.”

Провадження по справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.