СУД
ПОСТАНОВА

04.10.07р.

Справа № А25/206-07

За позовом  Дніпропетровської митниці, м. Дніпропетровськ

до  Підрозділу примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Приватний підприємець ОСОБА_1, смт.
Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про
визнання дій неправомірними та скасування постанови

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар Пономарьов І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Онасенко О.В., дор. № 17-07-3/18 від 09.01.2007р.

Відвідповідача: не з'явився.

Від третьої особи: ОСОБА_2., дор. №
1841 від 16.06.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача та просить господарський суд визнати неправомірними дії посадових
осіб підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з винесення
постанови від 21.08.2007р. про накладення штрафу у розмірі 340,00грн. та
скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від
21.08.2007р. про накладення штрафу у розмірі 340,00грн.

Ухвалою господарського суду від
26.09.2007р. було замінено відповідача у справі - підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області належним відповідачем - відділом державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідачем при прийнятті спірної постанови були порушені вимоги ст. 87 Закону
України „Про виконавче провадження”, оскільки державним виконавцем безпідставно
накладено на позивача штраф за невиконання судового рішення. Так, позивач
зазначає, що він звернувся з заявою до суду про відстрочення виконання судового
рішення, а стягувач за цим рішенням не звертався до позивача з відповідними
вантажними митними деклараціями в порядку ст.ст. 45, 72 МК України, тому у
позивача були відсутні підстави для вчинення дій щодо виконання рішення
суду.

Відповідач проти позову заперечує з
тих підстав, що ним було надано позивачеві строк на добровільне виконання
судового рішення у справі № А25/7-07, але позивач не вчинив будь-яких дій щодо
його виконання та не повідомив державного виконавця про неможливість виконання
рішення суду, тому відповідачем на підставі ст. 87 Закону України „Про
виконавче провадження” правомірно було застосовано штраф до позивача.

Представник третьої особи заперечує
проти позовних вимог позивача та зазначає, що
третьою особою надавалися до позивача вантажні митні декларації на
виконання рішення суду у справі № А25/7-07, однак  позивач відмовився їх приймати та
реєструвати, внаслідок чого рішення суду залишилося не виконаним.

Відповідач не забезпечив явку
представника до судового засідання. Враховуючи, що відповідач був належним
чином повідомлений судом про час та місце судового засідання у справі, що
підтверджується матеріалами справи, суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.07.2007р. у справі № А25/7-07, яка набула
законної сили, було визнано недійсною картку відмови  у митному оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний кордон № 110010000/7/00088 від 06.06.07р., що
видана Дніпропетровською митницею та зобов'язано Дніпропетровську митницю
приймати вантажні митні декларації та
здійснювати митне оформлення товарів, крім підакцизних, які імпортуються
приватним підприємцем ОСОБА_1за зовнішньоекономічним контрактом № 16/05-07 від
16.05.2007, укладеним з Qualiflow Systems Limited (Nicosia, Cyprus) з усіма
додатковими угодами, додатками до контракту, що є його невід'ємними частинами,
без сплати податку на додану вартість, до того часу, як сума комісійної
винагороди ОСОБА_1.  за договором комісії
№ 04/05-7 від 04.05.07р. не перевищить 300 000,00 грн.

13.08.2007р. головним державним
виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковським
І.Є. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого листа виданого 10.08.2007р. на виконання
постанови у справі А25/7-07 та надано Дніпропетровській митниці строк для
добровільного виконання рішення суду до 19.08.2007р. у відповідності до ст. 76
Закону України „Про виконавче провадження”.

21.08.2007р.  головним державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковським І.Є. було прийнято
постанову про накладення штрафу на Дніпропетровську митницю у розмірі
340,00грн. за невиконання постанову державного виконавця від 13.08.2007р. та
виконавчого листа від 10.08.2007р. на підставі ст. 87 Закону України „Про
виконавче провадження” та надано позивачу новий строк для виконання судового
рішення до 27.08.2007р.

Суд не вбачає достатніх правових
підстав для задоволення позовних вимог позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 76 Закону України
„Про виконавче провадження”, після відкриття
виконавчого   провадження   по
виконавчому документу,   який   зобов'язує
боржника  вчинити  певні
дії  або утриматися від їх
вчинення,  державний  виконавець
відповідно  до статті 24 цього
Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних
причин  цих  вимог
державний виконавець  застосовує
до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством,  і призначає
новий  строк  виконання. Якщо  після
цього  рішення не буде виконано і
виконання може бути проведено без участі боржника,  державний
виконавець  організовує
виконання  відповідно  до
повноважень, наданих йому законом, а на боржника   державним
виконавцем   накладається   штраф
у  сумі двократного розміру витрат
на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому  частиною
другою  статті 87 цього Закону.

Згідно з ст. 87 Закону, у   разі
невиконання  без  поважних
причин  у  встановлений державним   виконавцем
строк  рішення,  що
зобов'язує  боржника виконати
певні дії,  які можуть бути виконані лише  боржником,
та рішення  про  поновлення
на  роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника  -  фізичну
особу  в розмірі  від
двох  до  десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,  на  посадових
осіб   -   від
десяти   до   двадцяти неоподатковуваних  мінімумів
доходів  громадян  і
на  боржника - юридичну  особу
-  від  двадцяти
до  тридцяти  неоподатковуваних мінімумів   доходів
громадян   та   призначає
новий  строк  для виконання.

У разі повторного невиконання
рішення боржником без  поважних
причин  державний  виконавець
у  тому ж порядку накладає штраф
на боржника у подвійному розмірі.  При
подальшому невиконанні рішення боржником
державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну
відповідальність боржника відповідно до закону.

Позивачем дійсно була направлена
17.08.2007р. на адресу суду заява про відстрочення виконання судового рішення у
справі № А25/7-07, однак зазначена заява ухвалою суду від 20.08.2007р. була
залишена без руху, тобто до розгляду не прийнята, тому зазначена обставина не є
поважною, а державний виконавець правомірно застосував штрафні санкції до
позивача, оскільки надана копія заяви про відстрочку виконання рішення не
містила відомостей про прийнятті її судом до розгляду та позивачем не було
надано відповідної ухвали суду.

Також, як вбачається з пояснень
третьої особи нею 20.08.2007р. та 23.08.2007р.
надавалися до позивача відповідні вантажні митні декларації на виконання
рішення суду у справі № А25/7-07, однак
позивач відмовився їх приймати та реєструвати.

Позивачем не надано доказів, які б
свідчили про не надання третьою особою вантажних митних декларацій до митниці,
що обумовило неможливість виконання рішення суду, тому відповідні твердження
позивача, з огляду на приписи ст. 71 КАС України, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України та ст.ст. 14, 255 КАС України, судові рішення в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій
території України.

Враховуючи усе вищевикладене у
задоволенні адміністративного позову позивача слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 3,40грн. слід віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 87, 94,
160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову позивача -відмовити.

Постанова може бути оскаржена у
порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова набирає законної сили у
відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є. Чередко

05.10.2007р.