ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р.
№ 21/246

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Заріцької А.О.,

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу
Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ

на рішення

та постанову
господарського суду Донецької області від 03.10.2005
Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.2005

у справі
господарського суду
№ 21/246
Донецької області

за позовом
Управління Пенсійного фонду України м. Краматорськ

До
Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ

Про
спонукання вчинити певні дії

за участю представників сторін :

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.10.2005р. у справі № 21/246 позов задоволено. Зобов'язано Фонд соціального страхування вчинити дії по підписанню акту звірки №2 від 22.07.05р., згідно якого витрати  УПФУ за період з 01.06.02р. по 31.05.05р. на виплату та доставку пенсій по 22-х особових справах пенсіонерів  становлять 101623грн.49коп. з мотивів обґрунтованості вимог про спонукання до вчинення дій.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.2005  рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2005 залишено без змін, а апеляційна скарга Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями,                         Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати.

Касаційна скарга мотивована порушенням з боку судів попередніх інстанцій норм  матеріального права -  ст.ст.2,15,21,46 Закону України " Про загальнообов'язкове  державне соціальне страхування від нещасного випадку  на виробництві  та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи та правову оцінку встановлених обставин, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій  норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з викладених нижче підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що   12 серпня 2005року Управління Пенсійного фонду України в м.Краматорську   звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про зобов'язання  відділення виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Краматорську   вчинити дії щодо підписання акту звірки  №2 від 22.07.2005р.

В обґрунтування вимоги позивач  послався  на те, що  відповідачем не підписаний акт звірки  на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по 22-х особових справах пенсіонерів, яким призначені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання  та пенсій  у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ( акти Про нещасний випадок на виробництві за законодавством СРСР, свідоцтва про смерть,  виписки із актів огляду МСЕК а.с.32- 98) у період з   01.06.02р. по 31.05.05р., що не відповідає положенням Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання від 04.03.2003 № 5-4/4, ст.ст. 21,24 Закону України від “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.7 Закону України від 22.02.01р. №2272-ІІІ “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” ст.ст.1, 3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.92р..

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4. В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа місяця, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що  у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто, між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України.

Витрати, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 01.04.2001 р. до введення в дію Порядку відшкодування витрат, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4 передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні.

Судами  встановлено, що відповідач відмовився підписати акт звірки на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по 22-х особових справах, про що було складено акти за законодавством СРСР ( а.с.32-98).Дія Угоди про взаємне визнання прав на  відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконаними  ними трудових обов'язків, яка набула чинності для України 06.10.95р., не може поширюватись на випадки, про які йдеться у даній справі, оскільки Угода передбачає відшкодування шкоди працівникам роботодавцем Сторони, законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Жодне законодавство країн –учасниць СНД, які підписали дану Угоду, не могло поширюватись на гр.. Новак Ю.І., Лисенко Л.О., Мартиненко М.А., Начаркін М.В., Лук”Янович М.П., Іванченко А.М., Фоменко В.О., Лясов Г.С., Шпак І.І., Звонарьов В.І., Коломієць Б.В., Гольбек В.І., Желєзняк В.І., Воробйов С.А., П”Янькіна В.А., Трофімов В.К., Троненко М.Д., Савенкова Н.Ф., Силантьєв П.Г., Кашинський О.Г., Деньгуб М.Ф., Кравченко Н.М., оскільки останні отримали каліцтво в період дії законодавства СРСР.Станом на 01.08.2005 року  відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування не включено до Акту звірки суми пенсій, сплачених управлінням гр.. Новак Ю.І., Лисенко Л.О., Мартиненко М.А., Начаркін М.В., Лук”Янович М.П., Іванченко А.М., Фоменко В.О., Лясов Г.С., Шпак І.І., Звонарьов В.І., Коломієць Б.В., Гольбек В.І., Желєзняк В.І., Воробйов С.А., П”янькіна В.А., Трофімов В.К., Троненко М.Д., Савенкова Н.Ф., Силантьєв П.Г., Кашинський О.Г., Деньгуб М.Ф., Кравченко Н.М. з  01.06.02р. по 31.05.05р., що складає 101623грн.49коп.,  яка в установленому порядку призначена та виплачена, цю суму відділенням УПФУ не відшкодовано,  в зв"язку з чим  господарський суд Донецької області  зобов”язав відповідача вчинити певні дії.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що  суд  апеляційної інстанції помилково  дійшов висновку стосовно того, що суб'єктний склад учасників спору у даній справі відповідає вимогам ст.1,21 ГПК України,

Управління Пенсійного фонду,  згідно з п. 1.1. Положення про управління  Пенсійного  фонду  України  у  районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України  № 8-2 від                  30.04.2002 року, є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в  Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями  утворюють систему органів Пенсійного  фонду, які здійснюють владні управлінські функції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що позивач, звертаючись до суду із позовом, діяв як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і як суб'єкт владних повноважень, Фонд соціального страхування , його робочі органи також в даному випадку, виступає як суб'єкт владних повноважень, а також як учасник  механізму розрахунків на централізованому рівні, тому,  відповідно до п 4 ч. 1 ст. 17 КАС України, спір за зверненням Управління Пенсійного фонду України про зобов'язання  відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  вчинити дії щодо підписання акту звірки № 2 від 22.07.2005 по 22 особових справах пенсіонерів, яким призначені пенсії  по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві, який виник  з приводу реалізації компетенції суб'єктів владних повноважень , у тому числі делегованих повноважень  , щодо реалізації державної політики у галузі державного соціального страхування,   підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції –переданий на  вирішення адміністративного суду публічно- правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень.

Кодекс Адміністративного судочинства України набув чинності  з 01.09.2005 року. Оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій прийнято 03.10.2005 та 07.11.2005 - відповідно, тому позовна заява Управління ПФУ повинна була розглядатись місцевим господарським судом в порядку, встановленому КАС України, в порушення зазначеного та абзацу першого п. 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України господарський суд першої інстанції вирішив спір у порядку, встановленому ГПК України.

Господарський суд апеляційної інстанції наведеного вище не врахував і переглянувши,  помилково залишив рішення господарського суду першої інстанції , яке прийнято за правилами  ГПК України -  без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краматорськ  задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.2005 та рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2005 у справі № 21/246 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області .

Головуючий                                                                           І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О. Заріцька

М.І. Хандурін