донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.08.2007р.                                                                          справа №32/50

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Дзюби  О.М. , Старовойтової  Г.Я.

за участю
представників сторін:

від позивача:
Севостьянов Д.М. (за дов. №01-15/97 від 01.08.2007р.)

від відповідача:
Стеценко О.С. (за дов. №31708/07 від 17.08.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ДП "Донвуглереструктуризація" м.Макіївка  Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
02.07.2007 року

у справі
№32/50 (суддя Сковородіна О.М.)

за позовом
Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ДП "Донвуглереструктуризація" м.Макіївка Донецької області

до

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промышленная компания "Украинское угольное топливо" м.Донецьк

Державного підприємства "Красноармійськвугілля" м.Димитрів Донецької області

про
стягнення 30369грн.54коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ДП "Донвуглереструктуризація" м.Макіївка Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промышленная компания "Украинское угольное топливо" м.Донецьк про стягнення 30369грн.54коп. (а.с.2).

Ухвалою від 14.05.07р. господарський суд Донецької області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство „Красноармійськвугілля” м.Димитрів Донецької області (а.с.71).

Рішенням від 02.07.2007 року господарський суд Донецької області (суддя Сковородіна О.М.) відмовив в задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” м.Макіївка Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгово-промышленная компания” Украинское угольное топливо” м.Донецьк, за участю третьої особи Державного підприємства „Красноармійськвугілля” м.Димитрів Донецької області про стягнення збитків в сумі 30369грн.54коп.

Рішення мотивоване тим, що між сторонами укладений договір поставки  №420/06 від 09.03.06р., за яким постачальник був зобов’язаний поставити у власність покупцю вугільну продукцію для технічних потреб, зазначену у специфікації (додаток №1), у строки, згідно з графіком поставки (додаток №2), а покупець був зобов’язаний прийняти та оплатити цей товар, у разі відповідності вимогам по якості; договір укладається для Горлівської ДЛШ, Советської ДЛШ, Селидівської ДЛШ, Єнакіївської ДЛШ, Торезької ДЛШ, Шахтарської ДЛШ; відповідачем за залізничною накладною №.09.06р. на користь позивача направлено 278 тон кам’яного вугілля марки ГР у вагонах №№66963646, 60448669, 64532153, 67849703; згідно посвідчення №76 від 15.09.06р. про якість вугілля якісні показники вантажу у спірних вагонах становили –вологість 7,6%; зольність –27,2%; сірка –2,0%; 20.09.06р. вантаж прибув на ст.Микитівка, про що свідчить штамп залізниці в графі „Вивантаження залізницею або подача під вивантаження засобами одержувача”; 21.09.06р. відбулось оформлення видачі вантажу; згідно листа Донецької залізниці, вантаж прибув о 3-50 год. на ст.Микитівка 20.09.06р., 30.09.06р. вивантажені вагони №№60448669, 64532153: 20.09.06р. о 23-35год. вивантажені вагони №66963646, 67849703; 22.09.06р. о 12-48год., 27.09.06р. о 12-48год. на адресу відповідача направлені телеграми про те, що вантаж за накладною 48759010 –не відповідає за якістю; відповідно довідки хімічної лабораторії шахтоуправління ім.Леніна ДП „Артемвугілля” - якісні показники: зольність –37,0%, вміст вологи –10,0%, вихід летучих речовин –38,7%; 21.09.06р. комісією позивача складений акт приймання технологічного вугілля, в якому зазначено про неналежну якість вугілля, яке надійшло у „4-х вагонах 20.09.06р.”; вагони прибули на станцію Микитівка 20.09.06р. о 03-50год., телеграма щодо необхідності прибуття представників відповідача була надіслана лише 22.09.06р. і отримана 22.09.06р. о 13-14год.,  що свідчить про недотримання позивачем умов чинного законодавства та договору поставки щодо належного виклику представника відповідача; акт позивача не відповідає вимогам, передбаченим чинним законодавством, а саме: акт складено 21.09.06р., а проби було відібрано 20.09.06р., невідомо, хто був присутній під час аналізу проб; зазначений акт не затверджений; не відомо як саме відібрані проби, скільки проб відібрано, скільки точкових проб було; є посилання, що відбір проб здійснювався у відповідності з „ГОСТОМ 10742-71”, який не діє в Україні (втратив чинність); суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимі доказами самий факт поставки неякісного товару; не доведено, що приведений розрахунок витрат на зберігання вантажу, є дійсними витратами, які поніс позивач; недоведеність факту поставки неякісного товару, вимоги щодо стягнення витрат на зберігання товару, взагалі позбавлені належного правового обґрунтування; суд не вбачає причинного зв’язку між понесенням позивачем витрат щодо перерахуванням коштів за платіжним дорученням №133; платою за транспортні послуги в сумі 644грн.93коп. за рахунком №656 від 30.09.06р., за рахунком №972 від 30.09.06р. та поставкою спірного вантажу; позивач не надав доказів про неналежну якість вугілля, яке за його твердженнями направлено на ш.Артема у вагоні №.09.06р.; суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Державне підприємство "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ДП "Донвуглереструктуризація" м.Макіївка Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2007р. у справі №32/50 та стягнути з відповідача 30369грн.54коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 21.09.2006 року вагони №№66963646, 60448669, 64532153, 67849703 були поставлені під розвантаження на шахту ім.Н.А.Ізотова, що підтверджується залізничною накладною №48759010; з пояснювальної майстра шахтної поверхні Самисько Н.І. аналіз відібраних проб показав: зольність-37%, зміст вологи-10%, вихід летучих речовин-38,7%; параметри по якості значно вище гранично припустимих за умовами договору зазначених у специфікації; для рішення питання заміни поставленого вугілля на вугілля належної якості Горлівською дирекцією по ліквідації шахт в телефонному режимі та телеграмами викликалися представники відповідача; були спрямовані телеграми від 22.09.2006р. №01-6/812, 27.09.2006р. №01-6798, 28.09.2006р. №01-6/831 про виклик представника відповідача для вирішення питання про повернення неякісної вугільної продукції; відповідно до п.9 договору та Інструкції про порядок прийняття продукції по якості П 7 позивач призупинив подальше вивантаження вугілля та склав акт про неякісну поставку вугілля, а також забезпечив зберігання вугілля в умовах, які запобігають змішування вугілля з однорідною продукцією; 21.09.2006р. представник постачальника Панків Сергій Вікторович з'явився на шахту ім.Н.А.Ізотова, однак в нього не було доручення на ведення представницьких зобов'язань; представник відповідача відібрав проби з верхньої частини двох вагонів №60448669 і №64532153, які були не розвантажені, брати проби з розвантаженої гірської маси він відмовився, набрані проби відвезені на шахту Леніна в лабораторію; аналіз відібраних проб показав зольність-31,7%, зміст вологи-7,4%; відповідно до договору та діючого законодавства, вугільна продукція неналежної якості, узята на відповідальне зберігання; згідно штампа залізничної накладної №48759010, вугілля прийняте за попереднім аналізом: зольність-38%, зміст вологи-8%, посвідчення якості №74 15.09.2006р.; на шахту ім.Н.А.Ізотова надане інше посвідчення №7 15.09.2006р., де зазначено: зольність-27,2%, зміст вологи-7.6, зміст летучих речовин 33.4, що не відповідає ні фактично відібраним пробам, ні штампу на накладній; станом на 10.12.2006р. витрати пов'язані зі зберіганням поставленого вугілля не відповідної якості становлять 5024грн.98коп.; Донецькою залізницею виставлений рахунок за користування вагонами на суму 6400грн.80коп.; платіжним дорученням №133 від 30.09.2006р. Горлівською ДЛШ виставлений рахунок на суму 6400грн.80коп. оплачений у повному обсязі; ПТУ «Артемпогрузтранс»за користування вагонами виставило ДП "Донвуглереструктуризація" рахунок на суму 644грн.96коп.; ТОВ ТПК «Укрвуглетоп»була поставлена вугільна продукція на шахту ім.Артема Горлівскої ДЛШ, що також не відповідала якості; ДП “Дзержинськвугілля” ОП ПТУ за подачу та прибирання вагона виставлений рахунок на суму  1952грн.40коп.; відповідно до п.8.6 договору у випадку поставки вугілля неналежної якості Постачальник виплачує штраф у розмірі 20% вартості неякісного товару, який становить 16346грн.40коп.; відповідач зобов'язаний відшкодувати всі понесені збитки, у зв'язку з порушенням господарських зобов'язань, передбачених договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промышленная компания "Украинское угольное топливо" м.Донецьк  просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін, оскільки при винесенні рішення господарський суд Донецької області керувався наданими як докази документами та нормами діючі в Україні законодавства, рішення обґрунтовано, а апеляційна скарга не містить належних доказів для її задоволення і є безпідставною. Вугільна продукція в спірних вагонах (№66963646, №60448669, №64532153, №67849703) прибула на станцію Микитівка згідно даним інформаційно-статистичного центра (лист від 10.11.2006р. исх.№1839); продукція у вагонах №66963646, №67849703 була вивантажена повністю покупцем у той же день, а телеграма про те, що позивач вважає, що якість поставленої вугільної продукції не відповідає якості зазначеному в посвідченні якості та просить прибути представника постачальника, спрямована тільки 22.09.2006р., тобто після закінчення всіх строків, які передбачені для виклику представника постачальника відповідно до діючого законодавству України, а також у порушення вимог Інструкції про приймання продукції по якості №П-7; позивач не призупинив приймання вугільної продукції, а вивантажив продукції в повному обсязі; вугільна продукція в спірних вагонах №60448669, №64532153 прибула на станцію Микитівка 20.09.2006р., телеграма про виклик представника спрямована 22.09.2006р., що суперечить вимогам договору та Інструкції №П-7; на всі отримані телеграми від позивача, відповідачем надані відповідні пояснення, де вказано, що позивачем порушений порядок прийому вугільної продукції по якості, а акт відбору проб по якості наданий позивачем не може бути прийнятий як доказ, оскільки випробування вугільної продукції провадилося без участі представника постачальника, який був викликаний після проведення такого випробування; відсутні докази, того, що проби були відібрані з вугільної продукції, що поставлялася відповідачем зі спірних вагонів, оскільки вони були вивантажені; позивач не обґрунтував у позовній заяві порядок відбору проб, тому відповідачу невідомо які проби відбиралися та якої продукції; покупець мав право взяти на відповідальне зберігання вугільну продукцію, тільки у випадку своєчасного прийняття всіх передбачених законодавством мір, а саме своєчасно викликати представника постачальника для приймання продукції, призупинити приймання продукції, тобто якби покупцем був дотриманий порядок приймання по якості, а постачальник в свою чергу не відреагував на такий виклик, тільки в тому випадку покупець мав право взяти вугільну продукцію на зберігання; розрахунки позивача по витратах, що пов'язані з зберіганням вугільної продукції не можуть бути прийняті в увагу ще й тому, що позивач не надав жодного обґрунтування проведення такого розрахунку та доказів того, що вугільна продукція прийнята на зберігання (кількість, обсяг і т.д.); посилання позивача на дані, які зазначені в залізничній накладній (оцінка про попередні показники якості) не можуть слугувати підставою для проведення взаєморозрахунків або підставою для неприйняття вугільної продукції, оскільки, документом, що підтверджує якість вугільної продукції, що поставляє, є посвідчення якості, видане виробником вугільної продукції; посвідчення якості №76 від 15.09.2006р., видане лабораторією ДП «Красноарміськвугілля»і відповідає ТУ.4.10.130208604.003-2002 (державний стандарт), згідно якого зола становить 27,6%, волога 7,6%, що відповідає показникам якості згідно договору поставки №420/06 від 09.03.2006р. і додатка №1 до цього договору; відсутні докази, на підтвердження того, що вугільна продукція, що поставляє відповідачем на адресу Горлівскої ДЛШ не відповідає вимогам договору поставки і є неякісною.

Представник Державного підприємства "Красноармійськвугілля" м.Димитрів Донецької області в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №7187986, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно з абз.2 п.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 14 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні обов’язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.03.2006р. між сторонами був укладений договір поставки №420/06 вугільної продукції для технічних потреб для Горлівської дирекції ліквідації шахт, Советської дирекції ліквідації шахт, Селидівської дирекції ліквідації шахт, Єнакіївської дирекції ліквідації шахт, Торезької дирекції ліквідації шахт, Шахтарської дирекції ліквідації шахт (а.с.8).

На виконання умов договору №420/06 відповідачем за залізничною накладною №48759010 відвантажено позивачу 278 тон кам’яного вугілля марки ГР (0-200) у вагонах №66963646, №60448669, №64532153, №67849703, який ним отриманий 20.09.2006р. (а.с.79).

Доказів оплати позивачем отриманого кам’яного вугілля не надані; у відзиві за №103-03/07 від 03.03.2007р. відповідач зазначив, що станом на 03.03.2007р. не зроблено оплати отриманого вугілля (а.с.51).

21.09.06р. комісією у складі Марченко М.І. (головний інженер шахти Ізотова), Реготун Г.Г. (головний механік Горлівської ДЛШ), Голдова В.С. (в.о. головного механіка ш.Ізотова), Сомисько Н.І. (майстер шахтної поверхні) був складений акт приймання технологічного вугілля, в якому зазначено про неналежну якість вугілля, яке надійшло у „4-х вагонах 20.09.06р.” (а.с.13), на підставі довідки хімічної лабораторії шахтоуправління ім.Леніна ДП “Артемвугілля” (а.с.12).

22.09.06р. о 12-48год., 27.09.06р. о 12-48год. на адресу відповідача були направлені телеграми про те, що вантаж за накладною 48759010 –не відповідає умовам договору, вагони на простої (а.с.81-84).

Предмет позову –стягнення 30369грн.54коп., у тому числі 5024грн. –витрати, які пов’язані з зберіганням поставленого вугілля за період з 21.09.2006р. по 30.09.2006р. (в обгрунтування позивач посилається на виплату заробітної плати сторожу); 6400грн.80коп. –повернення плати за користування вагонами на підставі рахунку, виставленого Тех ПД-2 Красний Лиман, який оплачений позивачем повністю; 644грн.96коп. –за користування вагонами на підставі рахунку, виставленого ПТУ “Артемпогрузтранс”; 1952грн.40коп. –за подачу та прибирання вагонів, на підставі рахунку, виставленого ДП “Дзержинськвугілля”; 16436грн.40коп. –штраф за поставку неякісної вугільної продукції, відповідно п.9.3 договору №420, ст.ст.623, 624 ЦК України, ст.ст.224-226 ГК України.

Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Тобто відповідно до ст.623 ЦК України кредитор має не лише точно підрахувати розмір заподіяних збитків, але й, як правило підтвердити їх документально.

Як вбачається з матеріалів справи, в обгрунтування стягнення суми 5024грн.98коп., позивач посилається на виплату заробітної плати сторожам, але в матеріалах справи відсутні докази виплати заробітної плати сторожам.

Посилання позивача на довідку №01-2/708 від 17.05.2007р. (а.с.77), судовою колегією не приймається до уваги, оскільки не надані лицьові рахунки №644, №5733, №156, №175, на підставі яких видана довідка та платіжні доручення №60619 від 06.10.2006р.; №60695 від 30.10.2006р.; №60770 від 05.12.2006р. №60821 від 22.11.2006р. в підтвердження виплати заробітної плати сторожам.

В обгрунтування стягнення 6400грн.80коп. позивачем не надані докази оплати 6400грн.80коп.; не доведено за якими вагонами і саме за що виставлений цей рахунок, оскільки позивач вважає, що це плата за користування вагонами; не доведено на підставі чого цю суму відповідач повинен повернути позивачу, оскільки договором №420/06 це  не передбачено.

В обгрунтування стягнення суми 644грн.96коп. позивач посилається на рахунок №656 від 30.09.2006р. (а.с.15) та відомість звіту розрахунків з платежів за транспортні послуги (а.с.16).

В рахунку №656 від 30.09.2006р. (а.с.15) підстава оплати: за транспортні послуги СП ПТУ “Артемпогрузтранс” в вересні 2006р. (за період з 11.09.2006р. по 30.09.2006р.), а не плата за користування вагонами. Позивачем відповідно до ст.33 ГПК України не надані докази оплати цієї суми  та не доведено на підставі чого ця сума підлягає стягненню з відповідача, оскільки пункт 4.2 договору №420/06 передбачає, що ціна товару включає транспортні витрати до станції призначення (DDP –станція призначення), тобто до станції Микитівка, витрати від станції Микитівка несе позивач.

В обгрунтування суми 1952грн.40коп. позивач посилається на рахунок №972 від 30.09.2006р. та відомість б/номеру плати за користування вагонами (а.с.17, 18). Позивачем не доведено, яке відношення має вагон №66120270 до накладної №48759010 (а.с.18, 79); підстава оплати відповідачем цієї суми; не доведена оплата самим позивачем суми 1952грн.40коп.

В обгрунтування стягнення 16436грн.40коп. –штраф за поставку неякісної вугільної продукції, позивач посилається на договір поставки №420/06; довідку (а.с.12), акт прийомки від 21.09.2006р. (а.с.13).

Пункт 8.6 договору №420/06 передбачає, що у випадку постачання товару неналежної якості Постачальник сплачує штраф у розмірі 20% вартості неякісного товару.

Пункт 5.2 договору №420/06 передбачає, що у разі сумніві щодо якості Товару, Покупець (позивач) звертається до послуг незалежної спеціалізованої лабораторії для підтвердження якісних характеристик та визначення його фракційного складу. Витрати, понесені Покупцем (позивачем) за залучення незалежної спеціалізованої лабораторії, Постачальником (відповідачем) не компенсуються.

Пункт 9.1 договору №420/06 передбачає, якщо буде встановлений факт постачання неякісного товару позивач зобов’язаний повідомити відповідача про необхідність прибуття представника відповідача для складання акту про неякісну поставку товару, а представник відповідача зобов’язаний прибути і мати при собі документ, який підтверджує його повноваження, у триденний термін. У разі неприбуття представника відповідача у строк, вказаний позивачем, відповідач приймає товар на відповідальне зберігання.

Таким чином, у разі сумнівів щодо якості товару, позивач звертається до послуг незалежної спеціалізованої лабораторії; зобов’язаний в телеграмі зазначити строк, в який повинен прибути відповідач та повідомити відповідача про необхідність прибуття представника для складання акту про неякісну поставку.

Як вбачається з матеріалів справи, у телеграмі від 22.09.2006р. (а.с.101); від 27.09.2006р. (а.с.99); від 28.09.2006р. (а.с.97) не зазначено строк, в який повинен прибути відповідач та надіслані вони з порушенням строку, який передбачений п.18 Інструкції П-7, оскільки телеграма про виклик представника відповідача повинна бути направлена не пізніше 24 годин. У даному випадку вагони поступили позивачу 20.09.2006р., телеграми відіслані 22.09.2006р. о 12год.48хв. (а.с.101).

Відповідно до ст.33 ГПК України відповідачем не доведено, що хімлабораторія шахтоуправління ім.В.І.Леніна є незалежна спеціалізована лабораторія; із довідки (а.с.12) не вбачається, як взяті проби, відносно якого ДЕСТу та на підставі чого встановлені якісні показники.

Крім того, відповідно пунктів 27, 28 Інструкції П-6 про відбор зразків (проб) складається акт, який підписується всіма особами, які приймають участь. Про здачу проб на аналіз робляться відповідні відмітки в акті відбору проб.

Відповідно до ст.33 ГПК України позивачем не надані докази складання акта про відбір проб кам’яного вугілля за даною поставкою. З довідки б/номера та б/дати (а.с.12) не вбачається посилання на акт відбору проб.

Відповідно до п.29 Інструкції П-7 по результатам прийомки продукції по якості з участю представників, які зазначені в пунктах 19, 20 Інструкції П-7, а саме з представником відповідача або за участю представника громадськості, складається акт про фактичну якість отриманої продукції,  акт повинен бути укладеним в день закінчення прийомки продукції по якості.

До цього акту повинні бути надані документи: посвідчення якості, накладна, акт відбору проб і висновок за результатами аналізу відібраних зразків та інші документи, які можуть свідчити про причини погіршення якості продукції (п.31 Інструкції П-7).

Акти, які встановлюють неналежну якість затверджуються Керівником підприємства –отримувача (п.32 Інструкції П-7) або його заступником не пізніше 3-денного строку після укладення акта.

Позивачем надано акт прийомки від 21.09.2006р., який не відповідає вимогам Інструкції П-7, а саме пунктам 29, 30, 31, 32 (а.с.13).

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що позивач не довів самий факт поставки неякісного товару.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2007 року по справі №32/50 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" ДП "Донвуглереструктуризація" м.Макіївка  Донецької області без задоволення.

Головуючий          Н.В.  Акулова

Судді:          О.М.  Дзюба

Г.Я.  Старовойтова

Надруковано: 6 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-третій особі

4-у справу

5-ГСДО

6-ДАГС