ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 жовтня 2007 р.
№ 8/206

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши касаційну скаргу
і додані до неї матеріали
ПП "Валенто"

на рішення
від 07.12.2006

господарського суду
Донецької області

у справі
№ 8/206

за позовом
ВАТ комерційного банку "Надра"

до
ПП "Валенто"

про
звернення стягнення на заставлене майно на суму 2670778,54 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана 25.07.2007 касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Частиною 4 ст. 111 ГПК України передбачено, що до скарги додаються докази сплати державного мита і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Всупереч зазначеним вимогам, до поданої касаційної скарги не подано доказів надіслання її копії іншим сторонам у справі та доказів сплати держаного мита у встановленому законодавством розмірі.

Згідно з Декретом КМУ “Про державне мито” державне мито із скарг, які подаються до Вищого господарського суду України сплачується 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з того, що відповідно до підпунктів “а”, “б”, “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) державне мито із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, додана скаржником до касаційної скарги квитанція від 25 липня 2007 року на суму 2000,00 грн. не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки в даному випадку, як те вбачається із змісту скарги скаржником оскаржується прийняте за справою рішення у повному обсязі.

При цьому, як вбачається із змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, скаржник просить розстрочити йому сплату державного мита за подання касаційної скарги у розмірі 12750,00 грн., дозволивши сплатити 2000,00 грн. на момент подання касаційної скарги, а 10750,00 грн. –до 31.08.2007.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання скаржника, оскільки воно не ґрунтується на законодавстві.

Заявник, відповідно до доданих до скарги документів, клопоче про відновлення строку подання касаційної скарги, але в даному випадку воно може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ПП "Валенто" на рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2006 у справі № 8/206 повернути скаржнику, а справу -  господарському суду Донецької області.

Видати довідку ПП "Валенто" про повернення державного мита на суму 2000 грн. 00 коп., сплаченого за квитанцією від 25 липня 2007 року.

С у д д я                                                                                                Остапенко М.І.

С у д д я                                                                                               Харченко В.М.

С у д д я                                                                                                Борденюк Є.М.