ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.11.07                                                                                           Справа  № 15/45

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                    Бойко С.М.,

суддів:                                          Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача) –   з”явився,

позивача –   не  з”явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД», м.Ужгород

на рішення господарського суду Закарпатської області від 11.07.2007 року, суддя Ващиліна Н.М., в справі  за  № 15/45

за позовом  Данилівського сільського споживчого товариства, с.Данилово Хустського району

до  товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД», м.Ужгород

про стягнення заборгованості в сумі 1160 грн. основного боргу, пені в розмірі 395 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського  суду Закарпатської області від 11.07.2007 року позовні вимоги Данилівського сільського споживчого товариства задоволені в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД»1196,34 грн. заборгованості, що становить вартість орендної плати згідно договору оренди від 21.03.2006 року та частину пені, нарахованої позивачем на суму простроченої заборгованості.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів сплати орендної плати відповідач суду не надав, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 358,66 грн. пені місцевим судом зазначено про неправомірність її нарахування в мотивувальній частині, проте не зазначено в резолютивній частині рішення.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення  суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що згідно п.1 ст.767 ЦК України  наймодавець зобов»язаний  передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Проте, всупереч вказаній нормі позивачем передано відповідачу спірне приміщення  із холодильним обладнанням, яке суттєво знижує корисні споживчі властивості об»єкта оренди і відповідно надає право відповідачу не сплачувати орендну плату, про що позивача орендар повідомляв листом  від 14.07.2006 року.

Скаржник також вважає безпідставним покликання місцевого суду на договір оренди від 21.03.2006 року  та акт  приймання-передачі від 13.04.2006 року, як на підставу стягнення спірної заборгованості, оскільки у вказаних документах відсутні будь-які посилання на наявність в орендованому приміщенні холодильного обладнання чи факту його прийняття.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що факт  передачі відповідачу в оренду спірного приміщення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а факт несплати оренди відповідачем не заперечується.

В судове засідання представник позивача не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розцінює його неявку як без поважних причин та вважає за можливе  розгляд справи провести без участі представника позивача за наявних в справі документів про права і обов”язки сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши та оцінивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно укладеного між Данилівським сільським споживчим товариством (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД»(орендар) укладено договір від 21.03.2006 року, згідно п.1.1 якого  орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове  користування основні засоби магазину в с.Золотарево торговою площею 58 кв.м.

Договір оренди укладений на строк з 21 березня 2006 року до 20 березня 2007 року, дію продовжено згідно п.6.5 договору.

Факт прийняття відповідачем у користування спірного приміщення підтверджується  актом  приймання-передачі від 13.04.2006 року.

Згідно п.3.1 договору  оренди  орендар сплачує  орендодавцю щомісячну  орендну  плату  в розмірі 500 грн. з урахуванням ПДВ, а згідно  п.4.1.2  договору  орендар зобов»язаний перераховувати  встановлену договором  суму орендної плати щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до ст.284 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма встановлена ст.759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач доказів погашення основного боргу не подав. Орендна плата за час користування спірним приміщенням, а саме березень, квітень та 10 днів травня  2007 року, нарахована  з врахуванням дня  передачі орендованого приміщення  орендодавцю згідно  акту від 10.05.2007 року, становить 1160 грн., а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача цієї суми боргу.

Покликання скаржника на те, що всупереч п.1 ст.767 ЦК України  позивачем передано відповідачу спірне приміщення  із холодильним обладнанням, яке суттєво знижує корисні споживчі властивості об»єкта оренди і відповідно надає право відповідачу не сплачувати орендну плату, про що позивача орендар повідомляв листом  від 14.07.2006 року, судом до уваги не приймається, оскільки факт передачі відповідачу спірного приміщення підтверджується підписаним ним без жодних застережень актом приймання-передачі від 13.04.2006 року, а згідно договору орендна плата встановлена у фіксованому розмірі, а не з розрахунку займаної площі.

Також безпідставним є покликання скаржника на те, що ні в акті, ні в договорі оренди не зазначено про наявність  холодильного обладнання в орендованому приміщенні, що позбавило права відповідача  на відмову від нього, то таке також судом до уваги не приймається з огляду на встановлені діючим законодавством інші способи захисту його порушеного права.

Щодо стягнення з відповідача пені, то місцевим судом підставно стягнуто на користь позивача пеню лише в розмірі 36,34 грн. а саме  в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період непроведення розрахунків відповідачем, а не  встановленої п.5.2 договору оренди, оскільки Закон України "Про відповідальність  за несвоєчасне  виконання грошових зобов"язань"  обмежує  розмір договірної пені подвійною обліковою  ставкою НБУ.

Разом з тим, місцевим судом не зазначено в резолютивній частині рішення щодо відмови в  стягненні з відповідача 358,66 грн. пені, а тому в цій частні рішення місцевого суду підлягає зміні.

В решті рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Закарпатської області від 11.07.2007 року в справі за номером  15/45 змінити.

Доповнити резолютивну частину пунктом щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД»358,66 грн. пені.

В решті рішення господарського суду Закарпатської області від 11.07.2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна ЛТД»–без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя:                                   С.М.Бойко

Судді:                                                            Т.Б.Бонк

Р.І.Марко