ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

справа №  9/177

29.08.07

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Січ»

До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «МДМ»

Про  стягнення 5000,00 грн.

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

Від позивача:       не з’явився

Від відповідача:  не з’явився.

Обставини  справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача 5000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2007 р. порушено провадження у справі № 9/177 та призначено її до розгляду на 15.08.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2007 р. у зв»язку з нез»явленням в засідання представників сторін та неподанням останніми витребуваних доказів розгляд справи був відкладений на 29.08.2007 р. та зобов»язано сторони виконати зазначені в ній вимоги.

Позивач в судове засідання 29.08.2007 р. не з»явився, документи на виконання вимог ухвал суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р. не подав та не надіслав.

Відповідач в судове засідання також не з’явився, відзив на позов з підтверджуючими документами на виконання вимог вищезазначених ухвал суду не подав і не надіслав.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштові відправлення з ухвалами суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р. були направлені позивачу і відповідачу за адресами, вказаними у позовній заяві.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду про порушення провадження у справі від 30.07.2007 р. отримане позивачем 07.08.2007 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 04066980, яке знаходиться в матеріалах справи.

Поштове відправлення відповідачу з ухвалою суду від 30.07.2007 р. повернулось на адресу суду з відміткою пошти про незнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «МДМ»за вказаною адресою (м. Київ, вул. Сосновська, б. 20).

Ухвала суду від 15.08.2007 р. була направлена сторонам по справі 17.08.2007 р., про що свідчить відмітка на зворотньому боці останньої.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності сторін в судових засіданнях 15.08.2007 р. та 29.08.2007 р. від останніх до суду не надходило.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2007 р. позивач вдруге був зобов»язаний (така ж вимога до позивача міститься і в ухвалі суду про порушення провадження у справі від 30.07.2007 р.) «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний  статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і  відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.».

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи  (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з  Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановивши відсутність у заяві доказів щодо юридичного статусу позивача та відповідача станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб –сторін в судовому процесі –ухвалами суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р., а отже двічі, від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) були витребувані докази юридичного статусу позивача та відповідача у вигляді довідки про знаходження останніх у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р.

Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) була висунута судом і до відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач ухвали суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами та довідку про його знаходження у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р. не подав і не надіслав, в судові засідання 15.08.2007 р. та 29.08.2007 р. не з»явився.

Позивач також не подав витребуваних господарським судом довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р., т.т. не довів суду ті обставини, які б свідчили про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Січ»і Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «МДМ»на час розгляду справи статусу юридичної особи і про що було позивачем наголошено у позовній заяві в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р. (враховуючи, що повідомлення про вручення поштового відправлення № 04066980 з ухвалою суду про порушення провадження позивачем отримано ще 07.08.2007 р. і позивач мав 15 робочих (!) днів на виконання вимог цієї ухвали), а отже здійснення дій, пов»язаних з виконанням ухвал суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р. також не надано та не надіслано.

Довідка Головного управління статистики у Запорізькій області № 3490 про знаходження позивача у ЄДРПОУ, яка додана позивачем до позовної заяви, містить в собі дані станом на 12.10.2006 р., а отже така також не може бути визнана доказом виконання позивачем ухвал суду від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р. щодо надання довідок про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на серпень 2007 р.

Також позивачем не подані витребувані судом оригінали доданих до заяви документів, власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

Вищенаведене свідчить, що позивач свідомо не виконав вимоги ухвали суду від 01.08.2007 р., не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, крім цього, без пояснення причин не з»явився в судове засідання 29.08.2007 р.,  а, тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.07.2007 р. та від 15.08.2007 р., а отже двічі, явка позивача в судові засідання визнавалась обов»язковою, а рівно останній був зобов»язаний з»явитись до суду на його виклик. При цьому суд виходив з наступного: явка позивача в судове засідання передбачає безпосереднє сповіщення останнім про знані їм відомості та докази по справі, з»ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в їх сукупності та без яких неможливий всебічний, повний і об’єктивний розгляд справи по суті.

Позивач, як вже вище було зазначено, двічі - в судові засідання 15.08.2007 р. і 29.08.2007 р. не з»явився та будь - яких письмових заяв або повідомлень суду з приводу поважності причин своєї відсутності в судових засіданнях до суду не подав та не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Факт повторного нез»явлення позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Січ») на виклик у засідання господарського суду 29.08.2007 р. взагалі позбавляє суд можливості отримання пояснень щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

З огляду на вищенаведене, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно  невиявлення поваги до суду, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Водночас статтею 77 ГПК України не встановлений обов’язок суду відкладати розгляд справи та такі дії суду є правом останнього.

З огляду на наведене, справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 1, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», ст. ст. 21, 22, 33, 34, 44, 49, 65, п. 5 ч. І ст. 81 Господарського процесуального кодексу України України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                                                              С.М. Жирнов