ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.07                                                                                           Справа№ 1/574-21/135

За  позовом:        Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі:

Міністерства промислової політики України, м.Київ

Львівський Державний дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання, м.Львів

Державне науково-дослідне підприємство “Конекс”, м.Львів

Державне підприємство наукво-технічного центру “Композит”, м.Львів

до відповідача-1:   ВАТ “Екпериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить”, м.Львів

до відповідача-2:Львівське обласне комунальне підприємство технічної інвентаризації та експерної оцінки, м.Львів

треті особи на стороні відповідача: РВ ФДМ України по Львівській області, м.Львів

ТзОВ«Спільне українсько-німецьке підприємство «Укрмедмаркет», м. Львів

Патлатюк Богдану Юріївну, м.Львів

Дерінг Сергія Миколайовича, м.Львів

ТзОВ “Поліграфічне виробниче підприємство “Ладекс”

Орловського М.В.

Дудчака Ю.Б.

Снаговську Т.М.

Свіргунову О.М.

ТзОВ “Золотий Байбак”, м.Львів

Дерінг Валерія Вадимівна, м.Львів

про  визнання права державної власності на майно та визнання неправомірними дій

Головуючий суддя Масловська Л.З.

судді  Костів Т.С.

Цікало А.І.

Представники:

від прокуратури –Макогон Ю.І.

від позивача       -  Мартин Д.І. –представники

від відповідача 1–Лозинський І.П. - адвокат

від відповідача 2-  Габльовська В.В. – представник

від третіх осіб –    Лозинський І.П., Парамонов С.О., Котур М.В. –представники

Представникам сторін та третіх осіб роз'яснено їх права та обов'язки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позовну заяву подано заступником прокурора Львівської області в інтересах держави в особі позивача –1 - Міністерства промислової політики України, м. Київ, позивача –2 - Львівського державного дослідно-експериментального заводу технологічного обладнання, м. Львів, позивача –3 - державного науково-дослідного підприємства “Кодекс”, м. Львів, позивача –4 - державного підприємства науково-технічного центру “Композит”, м. Львів, до відповідача –1 –відкритого акціонерного товариства “Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить”, м. Львів, відповідача – 2 –обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів, товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько-німецьке підприємство “Укрмедмаркет”, м. Львів, Патлатюк Богдана Юріївна, м. Львів, Дерінг Сергій Миколайович, м. Львів, товариство з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне виробниче підприємство “Ладекс”, м. Львів, Снаговської Тетяни Михайлівни, м. Севастополь, Орловський Микола Вікторович, м. Львів, Свіргунова Ольга Миколаївна, м. Львів, Дудчак Юрій Борисович, м. Львів, ТзОВ “Золотий Байбак”, м.Львів Дерінг Валерія Вадимівна, м.Львів про визнання права державної власності на майно та визнання неправомірними дій.

12.06.2007 р. ухвалою господарського суду Львівської області порушено провадження у справі та призначено розгляд на 05.07.2007 р. В судовому засіданні 05.07.2007 р. оголошено перерву до 09.07.2007 р., про що представники сторін ознайомлені під розписку. Ухвалою від 09.07.2007 р. розгляд справи відкладено на 20.07.2007 р. В судовому засіданні 20.07.2007 р. оголошено перерву до 24.07.2007 р. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 24.07.2007 р., 13.09.2007 р., 02.10.2007 р. Ухвалою голови господарського суду Львівської області від 14.09.2007 р. призначено розгляд даної справи у колегіальному складі.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав з мотивів, зазначених  у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог. Ствердив, зокрема, що будівлі по вул. Зелена, 115-б були збудовані за державні централізовані кошти і перебували у повному господарському віданні НВО “Автопромпокриття”. У зв’язку із реорганізацією НВО “Автопромпокриття”, наказом Мінмашпрому України №506 від 15.09.1993 р. вирішено розподілити зазначені приміщення між Львівським державним дослідно-експериментальним заводом технологічного обладнання, державним науково-дослідним підприємством “Конекс”, інститутом “ЕКТІавтопром”. Однак, не зважаючи на це, усі будівлі за вказаною адресою незаконно увійшли до статутного фонду відкритого акціонерного товариства “ЕКТІавтопром”.

Просить визнати за державою в особі Міністерства промислової політики України право власності на не житлові приміщення в буд. 115-б по вул. Зеленій в м. Львові, а саме:

- за Державним Львівським дослідно-експериментальним заводом технологічного обладнання на праві повного господарського відання: 1-й поверх адміністративного будинку літера «А-6» позначеного на плані цифрами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39-1, 39-2, 39-3, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 225, 253, 254, 255, 256, 257, 258, 259 площею 998,7 м.кв.; 2-й поверх адміністративного будинку літера «А-6»позначеного на плані цифрами 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 64, 65, 66, 67, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 85, 86 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241 площею 954,3 м.кв.; 3-й поверх адміністративного будинку літера «А-6»позначеного на плані цифрами 97, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 131, 132, 243, 244, 248, 249, 250, 251, 252, 253 площею 604,6 м.кв.

- за Державним науково-дослідним підприємством «Конекс»на праві повного господарського відання: 4-й поверх адміністративного будинку літера «А-6»позначеного на плані цифрами 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 170, 171, 172, 261, 262, 263, 264 площею 506,7 м.кв.; 5-й поверх адміністративного будинку літера «А-6»позначеного на плані цифрами 200, 201, 202, 203, 204, 205 площею 145,6 м.кв.

- за Державним Львівським дослідно-експериментальним заводом технологічного обладнання на праві повного господарського відання: 1-й поверх будинку лабораторного корпусу літера «Б-4»позначеного на плані цифрами 1, 2, 3, 4, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 190, 191, 192, 193, 194, 195, 196, 197 площею 1806,7 м.кв. та антресолі будинку лабораторного корпусу літера «Б-4»позначеного на плані цифрами 198, 199, 200, 201, 202 площею 104,5 м.кв., всього загальною площею 1911,2 м.кв.; 1-й поверх будинку гаражу-цеху літера «Є-2»позначеного на плані цифрами 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 площею 370,0 м.кв. та 2-й поверх будинку гаражу-цеху літера «Є-2»позначеного на плані цифрами 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 площею 531,0 м.кв., всього загальною площею 901,0 м.кв.; приміщення механічної майстерні літера «3-І»позначеної на плані цифрами 1, 2, 3, 4 площею 136,2 м.кв.; 1-й поверх будинку столярного цеху літера «Ж-1»позначеного на плані цифрами   3, 4, 5, 10, 11 площею 402,2 м.кв. та антресолі будинку столярного цеху літера «Ж-1»позначеного на плані цифрами 6, 7, 8, 9 площею 56,5 м.кв., всього загальною площею 458,7 м.кв.

- за Державним підприємством науково-технічний центр «Композит»на праві повного господарського відання: 3-й поверх будинку лабораторного корпусу літера «Б-4»позначеного на плані цифрами 126, 127, 128, 129 площею 172,6 м.кв.

Просить в цій частині позов задоволити.

Представник позивача –1 –Міністерства промислової політики України позов підтримав та просив слухати справу у відсутності представників міністерства.

Представники інших позивачів письмових пояснень по справі не надали, хоча позов підтримали з аналогічних мотивів.

В судове засідання від 10.10.2007 року  прокуратурою Львівської області подано повторно клопотання №05-867/2 вих-07 про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет дослідження питання відповідності нежитлових приміщень цокольного поверху виробничого корпусу будівля М-1, зареєстрованих на праві власності за державою та нежитлових приміщень підвалу адміністративної будівлі А-6, зареєстрованих на праві власності за ВАТ “ЕКТІавтопром”. Суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки експертний висновок по вищевказаних питаннях не буде мати значення для вирішення спору по суті.

В судове засідання від 10.10.2007 року Львівським державним ДЕЗТО подано клопотання №10/101-юр. про зупинення провадження у справі до вирішення пов”язаної з нею адміністративної справи №19/282А. Суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

Представник відповідача –1 –відкритого акціонерного товариства “Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить” позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві по справі. Ствердив, зокрема, що відповідач –1 є правонаступником Експериментально-конструкторського і технологічного Інституту захисних покрить “ЕКТІавтопром”, створеним  у процесі приватизації. Цілісний майновий комплекс державного підприємства увійшов до статутного фонду відповідача –1, у т.ч. спірні приміщення, а на їх загальну суму були емітовані та розповсюджені акції. Крім того зазначив, що наказ Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №506 від 15.03.1993 р., на який посилаються позивачі, не був виконаний, спірні будівлі ніколи не перебували на балансі позивачів, а цей наказ був відмінений міністерством 22.06.1994 р. наказом №938. Рішення господарського суду м. Києва від 16.11.2004 р. у справі №2/407 не носить преюдиційного характеру та визначає відносини сторін на дату приватизації. Процес приватизації відповідача – 1 неодноразово перевірявся правоохоронними органами, однак, жодних порушень виявлено не було. Наголошує на пропуску строку позовної давності, просить її застосувати, а у позові відмовити.

Представник відповідача –2 –обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” позов заперечив. Ствердив, що спірні приміщення були відчужені на користь Дерінга Сергія Миколайовича, Дерінг Валерії Вадимівни, ТзОВ “Поліграфічне виробниче підприємство “Ладекс”, Орловського Миколи Вікторовича, Патлатюк Богдани Юріївни, Дубчака Юрія Борисовича, Снаговської Тетяни Михайлівни, Свіргунової Ольги Миколаївни. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи –1 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, позов заперечив з мотивів, зазначених у поясненнях. Ствердив, зокрема, що до статутного фонду відповідача –1 увійшов цілісний майновий комплекс Експериментально-конструкторського і технологічного Інституту захисних покрить “ЕКТІавтопром”, включаючи спірні приміщення. Підстави для визнання приватизації незаконною, відсутні. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи –5 на стороні відповідача, яка не заявляє самотсійних вимог на предмет спору – товариства з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне виробниче підприємство “Ладекс” позов заперечив з мотивів, зазначених у поясненнях по справі. Зазначив, що ТзОВ “ПВП “Ладекс” за договором купівлі-продажу нерухомого майна №1-03 від 01.02.2003 р. придбав у відповідача –1 приміщення у спірному будинку площею 1771,6 кв.м.. Цей договір є чинним, право власності набуто у відповідності до закону. Ствердив, що ТзОВ “ПВП “Ладекс” є добросовісним набувачем майна, що, у відповідності до ст. 388 ЦК України унеможливлює його витребування. Посилається на пропуск строку позовної давності. Просить у позові відмовити.

Представник третьої особи –Дудчак Ю.Б. позов заперечив з мотивів викладених у письмових поясненнях. Вважає, що уточнення позовних вимог заявлених прокурором взагалі не стосуються нежитлових приміщень які належать на праві власності Дудчаку Ю.Б.

Решта третіх осіб, залучених до участі у справі, вимог ухвал суду не виконали, пояснень по справі не надали, участь уповноважених представників у судових засіданнях не забезпечили.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд встановив.

Будівля за адресою м. Львів, вул. Зелена, 115-б була збудована за рахунок державних капіталовкладень, що підтверджується матеріалами справи та визнано сторонами. Зазначена будівля перебувала на балансі Науково-виробничого об’єднання “Автопромпокриття”, що підтверджується, зокрема, авізо №11 від 30.12.1977 р.. Внаслідок реорганізації, на базі НВО “Автопромпокриття” були утворені ДЕЗТО, ДНДП “Кодекс” та Інститут “ЕКТІавтопром”. Наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №506 від 15.03.1993 р. “Про розподіл основних фондів” наказано зазначеним особам провести розподіл приміщень між ними згідно фактично існуючого розподілу займаних площ станом на 01.09.1993 р.. Однак, доказів виконання цього наказу суду не надано.

Висновками комісії, створеної наказом №221 від 01.06.1994 р. по перевірці виконання наказу №506 від 15.09.1993 р. встановлено безпідставність передачі будівель і споруд з балансу Інституту “ЕКТІавтопром” на баланс Львівському державному дослідно-експериментальному заводу технологічного обладнання та науково-дослідному підприємству “Кодекс”. У зв’язку із цим, наказом №938 від 22.06.1994 р. Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії “Про відміну дії наказу №506 від 15.09.1993 р.”, зазначений наказ був відмінений, чим спростовуються посилання прокурора та позивачів на права, що випливали зі скасованого і не виконаного наказу.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію випуску цінних паперів №101/13/1/97 від 10.06.1997 р., ВАТ “ЕКТІавтопром” емітувало акції на загальну суму 938645,25 грн., що, відповідно до матеріалів справи, включає і вартість приміщень за адресою м. Львів, вул.. Зелена, 115б, оскільки відповідно до листа №01/2-1-1275 від 21.11.1996 р. Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України інститут ЕКТІавтопром підлягав приватизації як цілісний майновий комплекс. Згідно із наказом РВ ФДМ України по Львівській області №123 від 28.02.2000 р. “Про завершення приватизації ВАТ “ЕКТІавтопром”, процес приватизації вказаного підприємства визнано завершеним.

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України “Про власність”, який діяв на час існування спірних відносин, право колективної власності виникає на підставі, зокрема, викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства. Таким чином, власником зазначених приміщень став ВАТ “ЕКТІавтопром”. Право власності ВАТ “Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить” на будівлю по вул. Зелена, 115-б у м.Львові підтверджується реєстраційним посвідченням від 08.12.2000 р.

Посилання прокурора та позивачів на порушення, допущені у процесі приватизації не доведені суду у встановленому порядку належними доказами. Навпаки, як випливає з листа прокурора Личаківського району м. Львова від 19.02.1998 р. №83вх, порушень законодавства при проведенні приватизації не виявлено. Вимог про визнання незаконною приватизації Інституту “ЕКТІавтопром” суду не заявлялось.

Згідно із ст. 49 Закону України “Про власність”, який діяв на час існування спірних відносин, ч. 2 ст. 328 ЦК України, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Не заслуговує на увагу також посилання прокурора та позивачів на рішенням господарського суду м. Києва від 16.11.2004 р. по справі №2/407 за позовом Державного Львівського дослідно-експериментального заводу технологічного обладнання, Державного науково-дослідного підприємства “Конекс”, Державного підприємства науково-технічного центру “Композит” до Фонду Державного майна України, відкритого акціонерного товариства “ЕКТІавтопром”, Міністерства промислової політики України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів –регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області про визнання недійсним акту ненормативного характеру та визнання права, яке вступило в законну силу 21.03.2005 р., і яким частково задоволено позовні вимоги, зокрема, визнано право позивачів на оперативне управління державним майном. Згідно із ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду або іншого органу, який вирішує господарські спори, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, однак, лише за умови, що в них беруть участь ті самі сторони. Проте, у даній справі беруть участь сторони, які не були залучені до участі у справі №2/407. Належних доказів, які б підтверджували під ставність позовних вимог та належність будівлі по вул. Зелена, 115-б на праві державної власності станом на дату розгляду даної справи суду не надано.

З матеріалів справи, зокрема, договорів купівлі-продажу, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, листа Обласного комунальне підприємство Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" вбачається, що станом на дату розгляду даної справи частини приміщення адміністративно-побутового корпусу за адресою м. Львів, вул. Зелена, 115"б" були відчужені і належать, зокрема, Дерінгу Сергію Миколайовичу, Товариству з обмеженою відповідальністю “Поліграфічне виробниче підприємство “Ладекс”, Орловському Миколі Вікторовичу, Дерінг Валерії Вадимівні, Патлатюк Богдані Юріївні, Дудчаку Юрію Борисовичу, Снаговській Тетяні Миколаївні, Свіргуновій Ользі Миколаївні. З пояснень сторін та матеріалів справи випливає, що підстави набуття ними права власності на частини приміщення не оспорювались, недійсними не визнавались. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Посилання на незаконність вибуття цього майна з державної власності не підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України “Про приватизацію державного майна”, державні органи приватизації здійснюють повноваження власника державного майна у процесі приватизації. Таким чином, право власності на приміщення перейшло від держави до набувачів за згодою уповноваженого державного органу.

Крім того, заслуговують на увагу посилання відповідачів та третіх осіб на пропуск встановленого строку позовної давності, оскільки матеріали справи свідчать, що позивачам було відомо про приватизацію, вони неодноразово заявляли свої вимоги щодо спірних приміщень, спір про володіння приміщеннями був предметом розгляду комісій, що проводились під час приватизації. У відповідності до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється в три роки і, відповідно до ст. 268 ЦК України, поширюється і на дані відносини. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Належних доказів поважності пропуску цього строку суду не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, прокурором та позивачами не доведена у встановленому порядку належними доказами під ставність позовних вимог. Виходячи з вищенаведеного, у позові слід відмовити. Судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 21, 49 Закону України “Про власність”, ст. 7 Закону України “Про приватизацію державного майна”, ст.ст. 257, 267, 268, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 60, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Головуючий суддя                                                                                     Масловська Л.З.

судді                                                                                 Костів Т.С.

Цікало А.І.

Суддя                                                                                             Масловська Л.З.