ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.09.07 р.                                                                               Справа № 9/218

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, с.Капитолівка Харківської області

до відповідача: Підприємства „Мікст – Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України”, м.Донецьк

про: стягнення 124 992грн.27коп.

У судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Стець Н.В. – довіреність №42 від 14.12.06р. (представник) ;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, с.Капитолівка Харківської області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Підприємства „Мікст – Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 124 992грн.27коп., яка складається з основного боргу в сумі 56 882грн.15коп., суми індексу інфляції в розмірі 585грн.90коп., 3% річних в сумі 541грн.10коп. та суми пені в розмірі 66983грн.12коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №47 від 01.01.2006р., додаткові угоди №б/н від 09.03.2006р. та №2 від 01.06.2006р., довіреності №262236 від 06.03.2007р., № 262235 від 02.03.2007р., товарно-транспортні накладні №024908 від 06.03.2007р., №024867 від 02.03.2007р., акти виконаних робіт б/н від 02.03.2007р. та від 06.03.2007р., рахунки-фактури №00381 від 06.03.2007р. та №00365 від 02.03.2007р., претензію №466/05 від 17.04.2007р.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 26 від 22..08.2007р., згідно з яким позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення основного боргу визнає суму в розмірі 14 414грн.84коп., при цьому відповідач посилається на платіжні доручення, згідно з якими він частково оплатив заборгованість. Крім того, відповідач просить не стягувати штрафні санкції та пеню у зв`язку з важким матеріальним становищем та нерентабельністю підприємства.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-15/2460 від 08.08.2007р. Підприємства „Мікст – Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України”, м.Донецьк станом на 08.08.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача господарський суд встановив:

01.01.2006р. між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів та Підприємством „Мікст–Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України” був укладений договір №47 на промислову переробку зернової сировини та поставку готової продукції, згідно з яким Комбінат (позивач) зобов`язується виготовити із зернової сировини Господарства (відповідача) та власної сировини комбікорм та поставити його останньому, а відповідач зобов`язується провести оплату виконаної роботи.

На виконання договірних зобов`язань позивач виготовив, а відповідач само вивозом отримав у нього 02.03.2007р. за дорученням №262235 по ТТН №024867, 25 000кг комбікормів на суму 32 723грн.40коп. та 06.03.2007р. за дорученням №262236 по ТТН №0кг комбікормів на суму 24 158грн.75коп., а всього на загальну суму 56 882грн.15коп., що також підтверджується актами виконаних робіт відповідно від 02.03.2007р. та 06.03.2007р. (копії доручень, товарно-транспортних накладних та актів наявні в матеріалах справи).

Згідно п.5.2 договору відповідач повинен був провести оплату продукції в 5-ти денний термін з дня її отримання.

Всупереч вимогам договору та закону, за твердженням позивача, відповідач ухиляється від оплати отриманого комбікорму.

17.04.2007р. відповідачеві надсилалась претензія № 466/05, а 23.05.2007р. надіслано досудове попередження №377/05 з проханням погасити наявну заборгованість за договором. Однак, за твердженням позивача, дані вимоги залишені без реагування та задоволення.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши виготовлення та поставку комбікормів, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 56 882грн.15коп.

Відповідно до листа позивача  №909/04 від 10.09.2007р. станом на 10.09.2007р. відповідач повністю добровільно погасив основну суму боргу.

З огляду на викладене, на підставі п. 1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження по справі №9/218 в частині стягнення основного боргу в розмірі 56 882грн.15коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, згідно п.5.2 договору відповідач повинен був провести оплату продукції в 5-ти денний термін з дня її отримання.

На підставі даної статті, позивачем нараховано суму індексу інфляції за період з 07.03.2007р. та 11.03.2007р. по 05.07.2007р. в розмірі 585грн.90коп. та 3% річних в сумі 541грн.10коп. за період з 12.03.2007р. по 05.07.2007р. на заборгованість, що виникла за договором №47 від 01.01.2006р.

Розглянувши представлений розрахунок суми інфляції та 3% річних, з огляду на прострочення платежу, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення суми інфляції та 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.6.1 договору за прострочення оплати комбікорму, встановленого п.5.2 договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 1% за кожен день прострочення.

На підставі даного пункту договору позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 66 983грн.12коп. за період з 08.03.2007р. по 11.03.2007р. (4 дні прострочення – 1 000грн.00коп.) та з 12.03.2007р. по 05.07.2007р. (116 днів прострочення – 65 983грн.29коп.) на заборгованість, яка виникла за договором №47 від 01.01.2006р.

Відповідно до клопотання відповідача №29 від 10.09.2007р. останній просить суд не стягувати пеню, посилаючись на важке фінансове становище підприємства. Також відповідач зазначає, що стягнення пені може вплинути на своєчасність виплати заробітної плати працівникам підприємства (75 % працівників є інвалідами).

Розглянувши вказане клопотання відповідача суд звертає увагу на наступне:

Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” встановлено, що сторони в договорі за прострочення сплати платежу мають право встановити пеню, розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розглянувши розрахунок позивача суд дійшов висновку, що сума пені в розмірі 66 983грн.12коп не відповідає зазначеній нормі закону.

Таким чином, на підставі Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, суд встановив, що сума пені за період з 08.03.2007р. по 11.03.2007р. (4 дні прострочення) та з 12.03.2007р. по 05.07.2007р. (116 днів прострочення) становить 3 081грн.63коп.

Відповідно до зазначеного клопотання, відповідач станом на 01.09.2007р. повністю погасив заборгованість перед позивачем.

Крім того, відповідач посилається на те, що підприємство „Мікст–Фоддер” створено громадською організацією інвалідів, тому 75 % його працівників є інвалідами. У зв`язку з цим підприємство є неприбутковим. Отже стягнення штрафних санкцій вплине на затримку заробітної плати працівникам підприємства.

Позивач надав суду лист №909/04 від 10.09.2007р., відповідно до якого просить вирішити питання щодо стягнення пені з урахуванням клопотання відповідача та його фінансового стану.

За приписом п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

У зв’язку з зазначеним, приймаючи до уваги клопотання відповідача суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів, с.Капитолівка Харківської частково та стягнути з Підприємства „Мікст–Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України” 10% від суми пені, яка встановлена судом, а саме – 308грн.16коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 549 625, Цивільного кодексу України, ст.ст.193, Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів, с.Капитолівка Харківської області до відповідача, Підприємства „Мікст – Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 124 992грн.27коп., яка складається з основного боргу в сумі 56 882грн.15коп., суми індексу інфляції в розмірі 585грн.90коп., 3% річних в сумі 541грн.10коп. та суми пені в розмірі 66 983грн.12коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства „Мікст – Фоддер” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України” (за адресою: вул..Латишська, 11, м.Донецьк, 83108, р/р 1001 в Донецькому РУ „ПриватБанк”, м.Донецьк, МФО 335496, ) на користь Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів (за адресою: с.Капитолівка, Ізюмський район, Харківська область, 64319, р/р 0253 в АК ПІБ м.Ізюм, МФО 351492, ) суму індексу інфляції в розмірі 585грн.90коп., 3% річних в сумі 541грн.10коп., суму пені в розмірі 308грн.16коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 610грн.90коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 57грн.67коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 63 901грн.49коп. відмовити.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 56 882грн.15коп. припинити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 13.09.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя