ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07
Справа № 5/551-07.

за позовом Промислово-технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Агромат», м. Київ

до відповідача Приватного торгового підприємства «Кераміка-С», м. Суми

про стягнення  79 678 грн. 02 коп.

СУДДЯ                     Резниченко О.Ю.

За участю представників:

від позивача : Крапивницький Я.І., довіреність б/н від 01.09.2007р.

від відповідача :не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 79 678 грн. 02 коп. боргу по договору комісії на продаж продукції б/н від 01.02.2005р.

Позивач на виконання ухвали суду від 25.09.2007р., подав в дане судове засідання довідку №2161 від 10.10.2007р., в якій зазначив юридичну адресу та банківські реквізити  відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з'явився. Ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачеві повернута поштовим відділенням зв’язку з відміткою „організація вибула”.

Оскільки, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб – учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв‘язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» вважаються належними доказами виконання господарським судом обов‘язку щодо повідомлення учасників судового процесу.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01.02.2005р. між позивачем та відповідачем був укладений договір комісії на продаж продукції, за умовами п. 1.1. якого відповідач зобов‘язався за дорученням позивача здійснювати в інтересах останнього від свого імені за винагороду угоди з продажу продукції (керамічна плитка, сантехнічні вироби та інші будівельні матеріали).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент продукції, кількість, вартість продукції, а також інші умови та вказівки комітента (позивача) вказуються у накладних на передачу продукції, що є невід‘ємною частиною до даного договору.

За виконання доручення комітент (позивач) сплачує комісіонерові (відповідач) винагороду, розмір якої складає різницю між мінімальною ціною та ціною продажу продукції покупцям (п.п. 5.1. договору).

Згідно до п.п. 6.2 договору комісії на продаж продукції грошові кошти комітенту (позивачу) виплачуються комісіонером (відповідачем) протягом двох банківських днів  з моменту надходження коштів від покупців на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до  п.7.1 договору  відповідач зобов‘язувався виконати доручення до 31.12.2005р.

Протягом серпня-грудня 2005р. позивач передав відповідачу за договором продукцію на загальну суму 108 846 грн. 38 коп.

Факт отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме довіреностями та накладними, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково та станом на 01.03.2006р. його заборгованість перед позивачем склала 106 882 грн. 13 коп., що підтверджується актом взаємної перевірки від 01.03.2006р..

Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України позивач неодноразово направляв відповідачу претензії із вимогою протягом 3-х днів оплатити суму заборгованості або повернути товар. В тому числі за договором  комісії на продаж продукції та підписати додані акти звіряння розрахунків.

Представник позивача пояснив, що в період з 01.03.2006 року по 16.11.2006р. відповідач повернув позивачу частину товару, що був ним отриманий та не проданий відповідно до договору, на загальну суму 27 204 грн. 11 коп. За проданий товар по вказаному  договору відповідач з позивачем не розрахувався та станом на 13.09.2007р.сума заборгованості склала 79 678 грн. 02 коп., що підтверджується актом взаємної перевірки №7730 від 16.11.2006р., який підписаний повноважними представниками сторін.

Таким чином, на день розгляду справи, заборгованість відповідача складає 79 678 грн. 02 коп., що повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу, а також не подано аргументованих заперечень щодо вимог позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.       Стягнути з Приватного торгового підприємства «Кераміка-С» (м. Суми, вул. Рибалка, 2, код 32463404) на користь Промислово-технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Агромат»  (м. Київ, пр-т Перемоги, 89-А, код 21509937) 79 678 грн. 02 коп. заборгованості, 796 грн. 78 коп. витрат по держмиту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                   О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 11.10.07 р.