ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.
№ 11/1190

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Воліка І.М.,

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кам'янець-Подільське АТП 16855" на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 11 липня 2007 року у справі № 11/1190 Господарського суду Хмельницької області за позовом прокурора м. Кам'янця-Подільського в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький, до: 1) Відкритого акціонерного товариства "Кам'янець-Подільське АТП 16855", м. Кам'янець-Подільський, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАРІТ Україна", Київська область, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

за участю представників:

позивача – не з'явився;

відповідача 1 – Левін В.Б. (дов. Від 15.10.2007р.);

відповідача 2 – не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року позивач –прокурор м. Кам'янця-Подільського в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855" та  ТОВ "АЛАРІТ Україна",  про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Вказував, що в результаті перевірки прокуратурою додержання та застосування законів, ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855" було виявлено порушення законодавства при реалізації об'єктів нерухомого майна на загальну суму 241 697,32грн.

Зазначав, що 13.10.2006р. між ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855" та  ТОВ "АЛАРІТ Україна" було укладено чотири договори купівлі-продажу будівель та споруд, які розташовані під № 3 по вул. Нігинське шосе в м. Кам'янці-Подільському.

Посилаючись на підписання вказаних договорів не уповноваженою особою ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855", позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу укладені 13.10.2006р. між ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855" та  ТОВ "АЛАРІТ Україна" та забезпечити позов шляхом накладення арешту на реалізовані об'єкти нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23 лютого 2007 року (суддя Радченя Д.І.) порушено провадження у справі та задоволено клопотання про забезпечення позову, накладено арешт на:

-          будівлю головного корпусу ВАТ "Кам'янець-Подільське АТП 16855" площею 1 134,2кв.м., розташованого під № 3 по вул. Нігинське шосе в м. Кам'янці-Подільському.

-          прибудову до головного корпусу площею 2 579,5кв.м., розташовану під № 3 по вул. Нігинське шосе в м. Кам'янці-Подільському.

-          ј частини контрольно-технічного пункту площею 28,6кв.м. багатопоточного котрольно-пропускного пункту площею 1 758,8кв.м., автомийки, площею 538,3кв.м., розташованих під № 3 по вул. Нігинське шосе в м. Кам'янці-Подільському.

-          автозаправочний пункт площею 150,3кв.м., очисної споруди площею 12,5кв.м., розташованих під № 3 по вул. Нігинське шосе в м. Кам'янці-Подільському.

Ухвала мотивована посиланнями на ст.ст. 66, 67 ГПК України, відповідно до яких, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи, має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 11 липня 2007 року (колегія суддів у складі: Щепанської Г.А. –головуючий, Веденяпіна О.А., Черпака Ю.К.) ухвалу залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач-1, посилаючись на порушення судом ст.ст. 66, 67 ГПК України, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та відмовити в позові.

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи, має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження по справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 3 роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. № 02-5/611, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Таким чином, зважаючи на те, що даний спір про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, місцевий господарський суд обґрунтовано зробив припущення, що майно, наявне у відповідачів на момент пред’явлення позову, може зникнути або зменшитись, що ускладнить виконання рішення суду в майбутньому, а отже і правомірно наклав арешт на майно, виходячи із предмету позову.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах заявлених позовних вимог є обґрунтованими, відповідають законодавству та встановленим обставинам справи.

Посилання скаржників на неправильне застосування судом апеляційної інстанції ст.ст. 66, 67 ГПК України не знайшли свого підтвердження при розгляді касаційної скарги та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань відповідача-1 надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 111-7 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кам'янець-Подільське АТП 16855" залишити без задоволення.

2. Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 11 липня 2007 року у справі № 11/1190 залишити без змін.

Судді:                                                                                         І.М. Волік

Н.Г. Дунаєвська

М. В. Михайлюк