ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.07                                                                                        Справа №  8/223/07

Суддя

за позовом Комунальної установи “Мелітопольська міська лікарня № 1” Мелітопольської міської ради Запорізької області, Запорізька область, м.Мелітополь

до Запорізького обласного Бюро судово-медичної експертизи, м. Запоріжжя

про стягнення 21024 грн. 55 коп. основного боргу за договором оренди від 17.02.1999р.

Суддя           Попова І.А.

Представники:

Від позивача: Верещагіна Т.В.. дов. № 612 від 23.05.2007р.

Від відповідача: Шишко О.Г., дов. № 3850 від 23.05.2007р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення 21024 грн. 55 коп. основного боргу за договором оренди від 17.02.1999р..

Розгляд справи відкладався, вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 11.06.2007р..

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, які обґрунтовує приписами ст..ст.. 193,218,284, п. 4 розділу 9 заключних положень ГК України, ст..ст.. 527,610, 764, п.п. 4,9 заключних положень ЦК України. В обґрунтування вимог вказує, що 17.02.1999 року з відповідачем по справі укладено договір оренди нежитлових  приміщень, які передані відповідачу за актом приймання –передачі. Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата складається із комунальних витрат, які  орендар пропорційно займаній площі повинен відшкодувати позивачу впродовж 10 днів з моменту отримання рахунку. Позивач вказує, що з червня 2002 року відповідач припинив сплату орендних платежів. Після перевірки, проведеної КРУ у Запорізькій області, у бухгалтерській звітності відповідача та пред’явлено йому до сплати рахунки з січня до грудня 2005р..  На адресу відповідача 08.08.2006 року направлено вимогу про сплату боргу і з цього часу, зазначає позивач, почався перебіг строку позовної давності за даними вимогами.

Відповідач заявлені вимоги вважає безпідставними. У відзиві на позов зазначає, що дійсно з позивачем 17.02.1999 року було укладено договір оренди строком на два роки. Строк дії договору закінчився 17.02.2001р.. Відповідач неодноразово направляв на адресу міської лікарні № 1 заяви про припинення договору оренди , так як вважає, що користування приміщеннями у лікарні № 1 згідно до наказу № 6 Міністерства охорони здоров”я   від 17.01.1995 року має право здійснювати безкоштовно. З власником майна –Мелітопольською міською радою –договір оренди не укладався, договір про відшкодування витрат балансоутримувача –позивача по справі, також не укладався.

Крім того, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строків  позовної давності за вимогами про стягнення боргу.

Заслухавши представників, дослідивши наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу з заявлених у позові підстав задоволенню не підлягають.

Як встановлено, 17.02.1999 року Мелітопольською міською лікарнею № 1 ( правонаступником якого є позивач по справі) та Запорізьким обласним бюро судово - медичної експертизи укладено договір оренди за умовами якого позивач надав, а відповідач прийняв у користування нежитлові приміщення –частину моргу та підвального приміщення у будівлях по вул.. Б. Хмельницького, 46 та кабінет у будівлі по вул.. Крупської, 7 у м. Мелітополь. Приміщення за актом приймання –передачі ( б/н, б/д) передані у фактичне користування. За умовами п. 3.1 договору орендна плата узгоджена у розмірі комунальних витрат. Сторонами встановлено, що комунальні послуги оплачуюстья орендарем окремо за усіма видами комунальних послуг (опалення, холодна вода, стоки, електрична енергія) впродовж 10 днів після отримання рахунку. Пунктом 7.1 договору встановлено, що він діє з моменту підписання впродовж двох років. Згідно п. 7.4 за умови відсутності заяви однієї із сторін про припинення чи зміну договору після закінчення його строку впродовж одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк, на тих самих умовах.

Листом № 5944 від 17.11.2000 року відповідач відмовився від подальшого виконання умов договору оренди від 17.02.1999 року та його продовження на тих самих умовах на новий строк, фактично відповідач заявив про намір змінити умови користування приміщеннями. Відповідно до роз’яснень президії ВАС України від 25.05.2000 року № 02-5/237 “Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (з наступними змінами та доповненнями) заяву про припинення або зміну умов договору оренди заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору. Наступне листування сторін (листи Мелітопольської лікарні № 1 від 14.02.2001р. №132, від 25.06.2002 року № 449, від 11.07.2003р. № 527 з пропозицією укласти договір оренди) та фактичні дії позивача, який припинив направлення відповідачу рахунків до сплати на відшкодування комунальних послуг з 2001 року, свідчать про те, що договір оренди від 17.02.1999 року припинився з лютого 2001 року внаслідок закінчення його строку та відмови сторін від його продовження. Дійсно, позивач не звертався до бюро судово-медичної експертизи з вимогами про звільнення та повернення приміщень, але неодноразово пропонував привести взаємовідносини щодо користування комунальним майном у відповідність до чинного законодавства. На вимогу суду позивачем надано розрахунок заявленої до стягнення суми боргу, з якого вбачається нарахування відповідачу до оплати платежів за надані комунальні послуги з червня 2002  року до грудня 2005 року. При цьому, впродовж зазначеного строку, як зазначалося, рахунки до сплати відповідачу не пред’являлися.

Вимоги до відповідача щодо відшкодування витрат по утриманню майна, як зазначено у поясненнях до позову, виникли після перевірки контрольно –ревізійного Управління у Запорізькій області, про що складено акт № 231-07 від 28.01.2005р.. Згідно зазначеного акту  посадові особи лікарні № 1 обґрунтовували факт неплатежів з боку відповідача відсутністю будь –яких договірних взаємовідносин з бюро судово –медичної експертизи щодо користування комунальним майном та відшкодування витрат балансоутримувача (яким є позивач по справі).

Таким чином, внаслідок припинення з  лютого 2001 року договору оренди, укладеного сторонами по справі 17.02.1999 року, будь –які зобов’язання за умовами цього договору (стосовно вартості послуг, предмету договору, строків виконання зобов’язань тощо) у сторін припинилися з зазначеного часу. Тому вимоги про стягнення боргу за договором оренди від 17.02.1999 року за період з червня 2002 року до грудня 2005р. є безпідставними та необґрунтованими .

При цьому суд зазначає, що внаслідок змін, які сталися у законодавстві стосовно оренди майна комунальної власності на даний час, взаємовідносини сторін мають бути приведеними у відповідність до чинного законодавства. Правові підстави користування бюро судово –медичних експертиз приміщеннями лікарні № 1 ( що є комунальною власністю) не відносяться до предмету даного позову та не встановлювалися судом.

В позові з заявлених підстав відмовляється.

Судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити

Суддя                                                                                                І.А. Попова

Рішення підписано 22.06.2007