ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01.06.07р.

Справа № А23/233

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", м. Дніпропетровськ

до  Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 23.10.06,№ /1 від 16.11.06, № /2 від 17.01.07, № /2 від 17.01.07

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Земляний О.Ю., дов. від 03.05.07 представник

Від відповідача: Авдєєва Ю.М., дов. від 16.05.07, №10192/10/10-1 заст. нач. юр. відділу

Земляна О.В. дов. від 24.05.07, №10897/10/10-1 головний держподатревізор-інспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська №/0 від 23.10.06, №/1 від 16.11.06, №/2 від 17.01.07, №000249230/2 від 17.01.07.

03.05.07 позивачем подана письмова заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська №/0 від 23.10.06, №/1 від 16.11.06, №/2 від 17.01.07, №/3 від 10.04.07, якими визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 7696,80 грн., №000249230/2 від 17.01.07, №000249230/3 від 10.04.07, якими визначено податкове зобов'язання  розмірі 1924,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем зроблений неправильний висновок, що позивачем в порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не включено до складу валового доходу І півріччя 2006 року вартість несвоєчасно виплачених часток колишнім учасникам товариства у розмірі 29000,00 грн. як безповоротна фінансова допомога. Вартість часток учасників товариства у розмірі 29000,00 грн., яка не була повернена при виході їх з товариства не може бути прирівняна до безповоротної фінансової допомоги і не може включатись до складу валового доходу товариства.

Всупереч твердженням акту перевірки сума часток учасників у розмірі 29000,00 грн. не підпадає під визначення безповоротної фінансової допомоги, оскільки не може вважатися сумою коштів, переданою платнику податків без укладення угод.

Посилання відповідача на положення ст.54 Закону України "Про господарські товариства" є неправомірними, оскільки це є порушенням ст.1 Закону України "Про системуопдаткування".

Помилковими є і доводи Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, викладені у рішенні про результати розгляду повторної скарги позивача №337/10/25-008 від 11.01.07 стосовно того, що сума внесків до статутного фонду, які були невчасно виплачені платником податку своїм засновникам, є поворотною фінансовою допомогою, а тому штрафні санкції повинні нараховуватись з моменту реєстрації змін до статуту товариства у ІІІ кварталі 2005 року. Прирівняння суми внесків засновників, які передані у власність товариства відповідно до його статуту до поворотної фінансової допомоги суперечить вимогам Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", які встановлюють визначення цього поняття.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що станом на 01.07.06 по кредиту рахунка 40 "Статутний капітал" значиться сальдо 32000000,00 грн., що відповідає зареєстрованому статутному фонду. Також станом на 01.07.06 по кредиту рахунка 672 "Розрахунки з учасниками за іншими випадками" значиться сальдо 29000,00 грн.. Таким чином на балансі підприємства рахуються одночасно і сума 32000000,00 грн., які складають статутний фонд підприємства, і сума 29000,00 грн., які надані підприємству та своєчасно не повернуті власникам, у зв'язку з чим додаткові кошти, перераховані колишніми засновниками товариства до його статутного фонду і не повернуті їм при виході з товариства слід прирівнювати до безповоротної фінансової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська (відповідачем) проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  за період з 09.06.05 по 30.06.06, за результатами якої складений акт № 2279/23-7/33564306 від 13.10.06.

Під час перевірки встановлено, що в порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем не включено до складу валового доходу у ІІ кварталі 2006 року додаткові кошти у сумі 29000,00 грн., перераховані засновниками товариства до його статутного фонду і неповернуті при виводу даних засновників зі складу учасників товариства.

Згідно Статуту позивача, зареєстрованого 17.05.05, засновниками ТОВ "Тайлон" були ТОВ "Метал індустрія" та ТОВ "Геолант". Статутний фонд на момент реєстрації товариства складав 29000,00 грн.

13.05.05 зазначена сума перерахована на рахунок позивача як внесок до статутного фонду, у т.ч. ТОВ "Метал індустрія" –28710,00 грн., ТОВ "Геолант" –290,00 грн.

Загальними зборами засновників ТОВ "Тайлон" 30.06.05 (протокол № 30/06-1) ТОВ "Метал індустрія" та ТОВ "Геолант" виведені зі складу учасників товариства, прийняті нові учасники –ТОВ "Долма", ТОВ "А-Лекс", збільшений статутний фонд до 28861600,00 грн. Вказана сума перерахована новими учасниками на рахунок позивача 20.04.06, 28.04.06.

27.04.06 загальними зборами позивача (протокол № 27/04-1 від 27.04.06) збільшено статутний фонд до 32000000,00 грн., додатковий вклад здійснено ТОВ "Долма" грошовими коштами в сумі 3138400,00 грн., які перераховані на рахунок позивача 16.05.06 як внесок до статутного фонду ТОВ "Тайлон".

Відповідач в обґрунтування своїх висновків посилається на ст.54 Закону України "Про господарські товариства", виходячи з якої за твердженням відповідача, оскільки позивачем не проведена виплата у сумі 29000,00 грн. учасникам товариства, які виведені зі складу засновників 30.06.05, додаткові кошти, перераховані засновниками товариства до його статутного фонду і не повернуті їм при виході з товариства,  слід прирівнювати до безповоротної фінансової допомоги і відповідно до пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" включати до складу валового доходу разом з доходами з інших джерел та від позареалізаційних операцій.

На підставі викладеного відповідачем встановлено заниження оподатковуваного прибутку за І півріччя 2006 року на суму 25655,00 грн. та заниження податку на прибуток на суму 6414,00 грн.

23.10.06 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначена сума податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 7696,80 грн., із якої 6414,00 грн. –основний платіж, 1282,80 грн. –штрафні санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в порядку ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За результатами розгляду скарг позивача скарги залишені без задоволення, податкові повідомлення-рішення – без змін.

Під час розгляду повторної скарги позивача Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області прийнято менш сприятливе для платника податків рішення та збільшена сума штрафної санкції на 1924,20 грн.

Підставою для такого збільшення є визначення суми 29000,00 грн., що не повернена при виході засновників з товариства, як поворотної фінансової допомоги, у зв'язку з чим з посиланням на пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ДПА у Дніпропетровської області вважає, що починаючи з дати реєстрації змін до статуту товариства 02.08.05 товариство використовувало грошові кошти у розмірі 29000,00 грн. у власній господарській діяльності, які згідно змін до установчого договору вже не були внеском до статутного фонду товариства. Таким чином товариство повинно було збільшити валовий доход на суму 29000,00 грн. у ІІІ кварталі 2005 року, внаслідок чого загальна сума штрафних санкцій складає 3207,00 грн.

16.11.06 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №/1 про визначення податку на прибуток в розмірі 7696,80 грн., із якої 6414,00 грн. –основний платіж, 1282,80 грн. – штрафні санкції;

17.01.07 –податкові повідомлення-рішення: №/2 про визначення податку на прибуток в розмірі 7696,80 грн., із якої 6414,00 грн. –основний платіж, 1282,80 грн. –штрафні санкції, №000249230/2, якими визначено податкове зобов'язання  з податку на прибуток розмірі 1924,20 грн. –штрафні (фінансові) санкції;

10.04.07 - податкові повідомлення-рішення: №/3 про визначення податку на прибуток в розмірі 7696,80 грн., із якої 6414,00 грн. –основний платіж, 1282,80 грн. –штрафні санкції, №000249230/3, якими визначено податкове зобов'язання  з податку на прибуток розмірі 1924,20 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, кошти в розмірі 29000,00 грн. внесені до статутного фонду ТОВ "Тайлон" і відповідно до пп.1.28.2 п.1.28 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" є прямою фінансовою інвестицією.

Відповідно до пп.4.2.5 п.4.2 ст.4 цього ж Закону суми коштів або вартість майна, що надходять платнику податку у вигляді прямих інвестицій або реінвестицій у корпоративні права, емітовані таким платником податку, в тому числі грошові або майнові внески, згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи, не включаються до складу валового доходу.

Згідно ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного капіталу.

За правилами ст.54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Виходячи з наведених правових норм, суд вважає, що грошові внески, отримані товариством при його заснуванні в якості прямої фінансової інвестиції, не змінюють свого статусу при виході учасників з товариства, якими здійснені ці внески.

Крім того, зазначений в ст.54 Закону України "Про господарські товариства"  строк не є строком позовної давності в розумінні ст.256 Цивільного кодексу України, а є строком виконання передбаченого Законом зобов'язання товариства перед його колишніми учасниками.

У зв'язку з тим, що фактично після виведення засновників ТОВ "Тайлон" зі складу учасників товариства внесені ТОВ "Метал індустрія", ТОВ "Геолант" вклади у вигляді грошових коштів повернені не були, кошти в сумі 29000,00 грн. фактично є заборгованістю товариства перед його колишніми учасниками - ТОВ "Метал індустрія" та ТОВ "Геолант", і в даному випадку не підпадають під визначення фінансової допомоги.

Відповідно до пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді, в тому числі, сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді;

сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону.

Підпункт 1.22.1 пункту 1.22 статті 1 цього Закону містить вичерпний перелік випадків, коли сума коштів, переданих платнику податку, вважається безповоротною фінансовою допомогою, а саме, це:

сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора;

сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, наданих платнику податку без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

За визначенням, даним в цьому підпункті, сума коштів, яка була внесена засновниками до статутного фонду товариства і не повернена при виході їх з товариства, не є безповоротною фінансовою допомогою, а враховуючи, що на момент проведення перевірки кошти в сумі 29000,00 грн є заборгованістю товариства перед його учасниками, вони не набувають статусу безповоротної фінансової допомоги, оскільки строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не закінчився.

Виходячи з визначеної вище правової природи грошових коштів в розмірі 29000,00 грн., вони не можуть бути  визначені і як поворотна фінансова допомога, поняття якої міститься в пп.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", внаслідок чого висновки Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області з цього приводу, які стали підставою для застосування до позивача штрафної санкції в сумі 3207,00 грн., є помилковими.

Заперечення відповідача з цього приводу суд вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, визначення відповідачем оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податкового зобов'язання з податку на додану вартість є неправомірним, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, позовні вимоги –підлягають задоволенню.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ, №/0 від 23.10.06, №/1 від 16.11.06, №/2 від 17.01.07, №/3 від 10.04.07, №000249230/2 від 17.01.07, №000249230/3 від 10.04.07.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", м. Дніпропетровськ, 3 грн. 40 коп. –судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

17.08.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна