ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.07р.

Справа № 19/151(31/445(8/289-06)-07

За позовом Приватного підприємства "Брок-Альянс", м.Кривий Ріг

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБЦ", м.Дніпропетровськ

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Крон Пак Сервіс", м.Кривий Ріг

про стягнення 35 270 грн. 48 коп.

Суддя Петренко І.В.

при секретарі Грузін І.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Стригунова Г.І. - дов.№2 від 07.10.07р.

Горулько А.О. - дов. від 19.06.07р.

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 35270,48 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 липня 2007р. рішення господарського суду Дніпропетровської області 05.12.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. по справі № 31/445(8/289)-06 господарського суду Дніпропетровської області скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням в.о. голови суду від 16.08.2007р. справу  № 31/445(8/289)-06 передано на новий розгляд судді Петренко І.В.

Позивач та третя особа в судове засідання не з’явилися, витребувані документи не представили, у зв’язку з чим справа розглядалась за наявними в ній матеріалами (ст.75 ГПК України).

Відповідач 2 проти позову заперечує в позові просить відмовити.

Розглянувши  матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, господарський суд, –

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство ”Брок-Альянс” (далі ПП ”Брок-Альянс” або позивач) заявило позов до ТОВ ”ТБЦ” за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю ”КронПакСервіс” (далі ТОВ ”КронПакСервіс” або третя особа), в якому просить господарський суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 35 270,48 грн., яка випливає з договору суборенди від 01.06.2004р.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 01.06.2004р. було укладено договір суборенди будівель і споруд, відповідно до якого відповідач (орендодавець) передав, а позивач (орендар) прийняв у тимчасове володіння і користування комплекс будівель і споруд, а саме: майстерню по технічному обслуговуванню землерийної техніки і огорожену відкриту площадку, які знаходяться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Клайпедська, 2а.

01 вересня ПП ”Брок-Альянс” і ТОВ ”ТБЦ” було підписано доповнення №1 до договору суборенди, згідно якого сторони збільшили кількість майна, яке передається в суборенду, а саме: додатково передається боксовий гараж на 10 автомобілів і прилегла до нього огорожена відкрита площадка.

Позивач відмічає, що орендодавець (відповідач) виконав умови договору оренди і передав орендарю (позивачу) визначене в договорі суборенди та в доповненні №1 до нього майно, а позивач сплачував відповідачу 21 600 грн. за кожен місяць оренди орендну плату, як це визначено в розділі 5 договору, проти виставлених рахунків відповідача і станом на 01.10.2005р. розрахувався повністю.

З позовної заяви ПП ”Брок-Альянс” випливає, що позивач, вимагаючи стягнути заборгованість з відповідача у сумі 35 270,45 грн. по договору суборенди, пояснює свою вимогу тим, що орендна плата, яка ним була сплачена наперед за 4 місяці червень-вересень 2005р. проти виставлених відповідачем рахунків №823 від 23.05.2005р. на суму 64 800,00 грн. та №827 від 23.05.2005р. на суму 21 600,00 грн. частково підлягає поверненню у сумі 35 270,48 грн. у зв’язку з тим, що право власності на комплекс будівель і споруд, в т.ч. на майно, яке знаходилось в оренді перейшло до ТОВ ”КронПакСервіс” і позивач підписав з останнім договір оренди від 11.08.2005р. №11/1-ДА/1 про оренду майстерні технічного обслуговування землерийної техніки та прилеглої відкритої площадки до 31.08.2005р.

Господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав та відповідно до ст.14 Цивільного кодексу України, (далі ЦК України) цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст.14 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України).

За договором суборенди від 01.06.2004р. №16, який надано позивачем у справу, у відповідача виникає обов’язок передати позивачу в тимчасове володіння і користування об’єкт оренди і не виникає обов’язку повертати орендарю наперед сплачену орендну плату.

Не виникає такого обов’язку у відповідача і з глави 58 ЦК України, якою врегульовані правовідносини щодо найму (оренди) майна.

За вищевикладених обставин, відповідач не має заборгованості перед позивачем у сумі 35 270,48 грн. за договором суборенди, як на цьому наполягає позивач, і, відповідно, заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

27 липня 2005р., коли між відповідачем і третьою особою був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач продав, а третя особа придбала комплекс будівель і споруд по вул. Клайпедська,2-а у м. Кривому Розі.

Новий власник комплексу будівель і споруд, який являється третьою особою у справі, після придбання комплексу будівель і споруд по вул. Клайпедській,2-а у м. Кривому Розі, до складу якого входять: майстерня технічного обслуговування землерийної техніки літ.А, загальною площею 381,6 м2; побутові приміщення землерийної ділянки літ.Б, загальною площею 343,1 м2; будка контрольно-пропускна літ.В, загальною площею 65,9 м2; боксовий гараж на 10 автомобілів літ.Г, загальною площею 254,5 м2; боксовий гараж на 10 автомобілів літ.Ґ, загальною площею 251,1 м2; котельня літ.Д, загальною площею 74,2 м2; критий гараж літ.Е, загальною площею 1486,7 м2 з бойлерною літ.Е-2, загальною площею 391,3 м2; трансформаторна підстанція літ.З, загальною площею 13,6 м2; огорожа №1,2; і вимощення,

передав відповідачу у найм на підставі договору оренди від 27.07.2005р. №26/7-ДА/1 та актів прийому-передачі від 28.07.2005р. та від 29.07.2005р. частину майна, придбаного за договором купівлі-продажу від 27.07.2005 р., а саме: майстерню технічного обслуговування техніки, літ. А; відкриту площадку (вимощення) прилеглу до майстерні технічного обслуговування; боксовий гараж на 10 автомобілів (Г) з прилеглою до нього огороженою площадкою (вимощенням), яке відповідно знаходилось у володінні та користуванні ПП "Брок-Альянс" згідно договору суборенди від 01.06.2004 р.

Відповідно до ч.2 ст.770 ЦК України сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється. Договором суборенди від 01.06.2004 р. №16 позивач та відповідач не встановлювали таку умову, як припинення зобов’язань за договором суборенди у разі відчуження комплексу будівель і споруд.

Вищий господарський суд України, враховуючи доводи відповідача, своєю постановою від 31.07.2007 р. скасував рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2007 р. і направив справу на новий розгляд.

Суд, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, які містяться в постанові від 31.07.2007 р., приходить до слідую чого висновку.

Відповідно до договору суборенди від 01.06.2004 р. №16 та додатку №1 до нього позивач прийняв у тимчасове володіння і користування майстерню технічного обслуговування землерийної техніки з прилеглою до неї огороженою відкритою площадкою та боксовий гараж на 10 автомобілів з прилеглою до нього огороженою відкритою площадкою.

Відповідно до договору суборенди строк оренди складає 1 рік (п.4.5) і автоматично поновлюється на слідуючий рік, якщо ні одна із сторін на протязі місяця до закінчення строку договору не заявить про намір його розірвати.

З пояснень позивача, з якими погоджується відповідач, впливає, що сторони не розривали чи в інший спосіб не припиняли договір суборенди.

Підстави припинення договору найму, які викладені в ст.781 ЦК України, також не мали місця.

Позивач, фактично користувався, взятим в оренду майном, яке визначене договором суборенди та додатком №1 до нього, у період червень 2004 р. –вересень 2005 р. та доцільно зауважити, що в порушення розділу 8 договору суборенди сторони не підписували акт прийму-передачі повернення орендованого об’єкту.

За період оренди червень 2004 р. –вересень 2005 р. позивач повністю розрахувався за орендоване майно.

Таким чином, враховуючи умови договору суборенди і додатку №1 до договору сторони виконали взаємні зобов’язання за договором.

Договором суборенди від 01.06.2004 р. №16 сторони не встановили таку умову, як припинення зобов’язань за договором найму у разі відчуження комплексу будівель і споруд.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов’язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

З договору суборенди випливає, що позивач і відповідач не домовлялись про те, що у разі відчуження орендованого майна договір припиняється.

Закон також не передбачає припинення договору найму у разі відчуження орендованого майна (ст.781 ЦК України).

Таким чином, зобов’язання за договором суборенди від 01.06.2004 р. №16 у період серпень-вересень 2005 р. між позивачем та відповідачем не припинялись. У зв’язку з чим не має правових підстав стверджувати, що орендна плата, яка сплачена позивачем наперед за володіння та користування орендованим майном, отримана відповідачем без належної підстави.

Крім цього, припинення зобов’язань за договором суборенди від 01.06.2004 р. №16 відбулася на підставі ч.1 ст.604 ЦК України за домовленістю сторін у жовтні 2005 р., оскільки сторони своїми діями підтвердили припинення договору суборенди і, починаючи з цього періоду, не заявляють взаємних претензій.

Судові витрати слід віднести на позивача, оскільки йому в позові відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.14, 598, 770, 781, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,2,12,21,27,32,33,34,36,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів з дня його прийняття відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                                                    І.В. Петренко