ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.

№ 9/73

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого

Шевчук С.Р.

суддів:

Владимиренко С.В. Волік І.М.

розглянув касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2007р.

та рішення

господарського суду Чернігівської
області від 05.03.2007р.

у справі

№9/73

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "Планета
здоров'я"

до

1) Закритого акціонерного
товариства "Комбінат громадського харчування "Новий Чернігів"
2) Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання договору недійсним

за
участю представників:

-          позивача: Черненко Н.П., дов. б/н від
25.01.2006р.;

-          відповідача 1: не з'явились;

-          відповідача 2: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "Планета
здоров'я" звернулось до господарського суду Чернігівської області з
позовом до Закритого акціонерного товариства "Комбінат громадського
харчування "Новий Чернігів", за участю третьої особи: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору оренди №2 від 12.01.2006р. приміщення під спортивно-оздоровчий
комплекс, укладеного між відповідачами.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 12.02.2007р. у справі №9/73 залучено в якості
відповідача-2: Фізичну особу -підприємця ОСОБА_1.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 05.03.2007р. у справі №9/73 (суддя Івченко С.М.)
позовні вимоги задоволено повністю; визнано недійсним договір оренди №2 від
12.01.2006р., укладений між Закритим акціонерним товариством "Комбінат
громадського харчування "Новий Чернігів" та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1; стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Комбінат
громадського харчування "Новий Чернігів" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "Планета
здоров'я" державне мито в розмірі 85грн. та 118грн. витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2007р. у справі №9/73 (колегія суддів у складі
головуючого судді Кондес Л.О., суддів
Куровського С.В., Михальської Ю.Б.) апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на рішення господарського суду Чернігівської області від
05.03.2007р. у справі № 9/73 залишено без задоволення, а рішення господарського
суду Чернігівської області від 05.03.2007р. у даній справі залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення
господарського суду Чернігівської області від 05.03.2007р. та постанову
Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2007р. у справі №9/73
скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання 18.10.2007р.
представники відповідачів не з'явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце
розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий
господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх
відсутності.

Відзиви на касаційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на час розгляду
справи в касаційній інстанції суду надані не були, що в силу положень статті
1112 ГПК України не перешкоджає  перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача,
проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що 08.10.2001р. між Закритим акціонерним товариством
"Комбінат громадського харчування "Новий Чернігів" та
Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс
"Планета здоров'я" було укладено договір оренди №810 нежитлових
приміщень загальною площею 200кв.м, розташованих на 2 (другому) поверсі
приміщення, яке знаходиться АДРЕСА_1.

Термін дії зазначеного договору
сторони погодили п.10.1 договору, відповідно до якого договір вступає в силу з
моменту його підписання і діє протягом 30 років з моменту передачі об'єкта, що
орендується.

12.01.2006р. між Закритим
акціонерним товариством "Комбінат громадського харчування "Новий
Чернігів" та Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1
укладено договір оренди №2 приміщення під спортивно-оздоровчий комплекс, площею
258,3кв.м., яке знаходиться на 1 (першому) поверсі будівлі АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3.1, 4.1 даного
договору орендовані приміщення вважаються переданими орендарю з 18.01.2006р.
терміном на 6 місяців, до 18.07.2006р.

Згідно п.4.2 зазначеного договору,
якщо жодна із сторін за місяць до кінця дії договору письмово не підтвердить
свою згоду з його закінченням, договір вважається пролонгованим на наступний
термін.

Суд апеляційної інстанції зазначив,
що спір у даній справі виник внаслідок різного нумерування сторонами поверхів
будівлі, розташованої АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов про визнання договору оренди №2 від 12.01.2006р. недійсним, а суд
апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду
у даній справі, з посиланням на приписи частини 2 статті 35 ГПК України
зазначили, що факти, встановлені рішенням господарського суду Чернігівської
області під час розгляду справи №9/203/6, за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "Планета
здоров"я" до Закритого акціонерного товариства "Комбінат
громадського харчування "Новий Чернігів" та Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, є приюдиційними для даної
справи. Так судами зазначено, що при проведенні місцевим господарським судом
виїзного засідання у справі №9/203/6 встановлено, що при зовнішньому огляді
будівлі зі сторони вул. П'ятницької, 50, будівля має чотири поверхи; за
розмірами вікон чітко вбачається різна висота поверхів, а саме: поверх, що
знаходиться над самим нижнім по відношенню до рівня землі (позивач нумерує його
другим поверхом, а відповідачі нумерують першим, так як нижній вважають
цокольним), має здвоєні по висоті вікна; зсередини зазначений поверх має висоту
понад 4 метри; над вхідними дверима у будівлю з боку вул. П'ятницької розміщено
вивіску, на якій вказано нумерацію поверхів та назву приміщень: І -
Букмекерська контора марафон, ІІ - технічний, ІІІ - технічний, ІV - боулінг
"Светофор" службове приміщення, V-агенція регіонального розвитку
"ВЕКТОР"; вхід до частини вищезазначеного приміщення, яку займає
позивач, можливий через сходи на рівні другого поверху по відношенню до рівня
землі; зсередини орендовані позивачем приміщення мають різну висоту, зокрема,
приміщення залу з тренажерами, залу для аеробіки, кімнати відпочинку та
басейну, розташованих поряд з сауною, мають висоту понад 4 метри; приміщення
вхідного коридору з розміщеним при вході баром, роздягальнями, сауною мають
висоту трохи більшу 2-х метрів, стеля зазначених приміщень зроблена з дошок та
є одночасно підлогою міжповерхів'я (верхньої частини переділених орендованих
позивачем приміщень); вхід до приміщень міжповерхів'я можливий через ті ж
сходи, що і до орендованих позивачем приміщень, однак вхідні двері до них
розташовані одним сходовим маршем вище; в приміщеннях, орендованих позивачем та
міжповерхів'ям, розташовано спільні комунікації (системи вентиляції, бойлери
для підігріву води з виводами води у приміщення душових в роздягальнях).

Апеляційним господарським судом з
архітектурно-планувального завдання №39, акту вибору земельної ділянки, витягу
з рішення Виконкому Чернігівської міськради №3 від 23.01.2001р. встановлено, що
приміщення, які належать Закритому акціонерному товариству "Комбінат громадського
харчування "Новий Чернігів" були переобладнані: перший поверх будівлі
під магазин "Універсам" з виходами на вул. Урицького (тепер вул.
П'ятницька) та на вул. Київську, а другий поверх - під спортивно-оздоровчий
комплекс позивача з влаштуванням сауни, влаштуванням ділянки надтротуарного
паркування автомобілів з боку вул. Київської.

З урахуванням вищезазначеного суд
першої інстанції визнав правомірною вимогу позивача щодо визнання недійсним
договору оренди №2 від 12.01.2006р., та дійшов висновку, що приміщення,
пристосовані для організації спортивних занять, які передавались як позивачу в
оренду за договором №810, так і суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1 за договором оренди №2, розташовані саме на другому поверсі
будівлі при відліку поверхів, починаючи від рівня землі, а передача Закритим
акціонерним товариством "Комбінат громадського харчування "Новий
Чернігів" приміщення в оренду суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичній особі ОСОБА_1 здійснена під час діючого договору оренди №810 від
08.10.2001р. приміщень 2-го поверху укладеного з позивачем.

З даним висновком місцевого
господарського суду погодився суд апеляційної інстанції, зазначивши, що у
відповідності до ст.48 Закону України "Про власність" положення щодо
захисту права власності поширюється також і на особу, яка хоч і не є власником,
але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного
управління, довічного успадкованого володіння або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу на те, що
відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1
Постанови від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті
47 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами
обговорення усіх обставин справи. Частина перша статті 43 названого Кодексу
містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно приписів частини першої
статті 38 ГПК України за недостатності поданих сторонами доказів господарський
суд зобов'язаний витребувати документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

З огляду на викладені вимоги ГПК
України господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до
предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду, хоча б сторони та
інші учасники судового процесу й не посилалися на відповідні обставини.

Залишаючи без змін рішення
місцевого господарського суду, яким задоволено заявлені позовні вимоги про
визнання недійсним договору №2 від 12.01.2006р., апеляційний господарський суд
зазначив, що на момент укладення між відповідачами спірного договору оренди
приміщення під спортивно-оздоровчий комплекс №2 від 12.01.2006р. діяв і
продовжує діяти договір оренди №810 від 08.10.2001р., укладений між
відповідачем-1 та позивачем, пославшись на статтю 236 ЦК України, згідно якої
правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Натомість, ані місцевий господарський
суд, ані суд апеляційної інстанції, передчасно визнаючи спірний договір
недійсним з тих підстав, що відповідач-1 надав в оренду відповідачу 2 передані
раніше в оренду позивачу приміщення, не вказали норми права, на підставі якої
оскаржувана угода визнана судом недійсною, а також не врахували приписів,
запроваджених Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. N127,
Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від
07.02.2002р. N7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р.
за N157/6445, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", які регулюють відносини, пов'язані з
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх
обмежень та правочинів щодо нерухомості.

При цьому суди попередніх інстанцій
не залучили до участі у справі Чернігівське міжміське бюро технічної
інвентаризації у певному процесуальному статусі, не витребували та не надали
належної правової оцінки технічному паспорту будівлі, правовстановлюючим
документам на спірну будівлю, свідоцтву про право власності на зазначену
будівлю, акту державної приймальної комісії введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту, іншої технічної документації для з'ясування, на яких
поверхах розташовані орендовані приміщення, передані орендарям в оренду за
договорами №810 від 08.10.2001р. та №2 від 12.01.2006р.

Вищезазначене розцінюється судом
касаційної інстанції як порушення приписів норм процесуального законодавства, а
саме: п.3 ч.1 ст.84 та п.7 ч.2 ст.105 ГПК України та свідчить про неповне
з'ясування господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин
справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення
вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного,
повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Згідно імперативних вимог ст.1117
Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За вказаних обставин допущені
судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права призвели до
неповного з'ясування обставин справи, які не можуть бути усунуті судом
касаційної інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що судами
попередніх інстанцій дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам та
зроблений відповідаючий чинним нормам матеріального права висновок, та дають
підставу для скасування оскарженого рішення з передачею справи на новий розгляд
до місцевого господарського суду в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи
господарському суду необхідно врахувати викладене, залучити до участі у справі
у певному процесуальному статусі Чернігівське міжміське бюро технічної
інвентаризації, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини
справи, витребувати та залучити до матеріалів справи усі документи, які
стосуються предмету даного спору, дати їм належну правову оцінку, об'єктивно
оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по
суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального
права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст.1115,
1117, п.3 ч.1 ст. 1119, ст.11110-11112
ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2007р. та рішення господарського суду
Чернігівської області від 05.03.2007р. у справі №9/73 скасувати.

Справу №9/73 передати на новий
розгляд до господарського суду Чернігівської області в іншому складі суду.

Головуючий

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

І. Волік