ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.07 р.                                                                               Справа № 24/143

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник”м.Донецьк

До відповідача    Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” м.Донецьк

про стягнення 94387 грн. 37 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник” м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” м. Донецьк про стягнення 118564 грн. 43 коп., в тому числі 91219,20 грн. боргу, 12451,42 грн. пені, 10234,03 грн. 3% річних, 4659,78 грн. індексу інфляції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 58/2003 від 01.10.2003р., акт виконаних робіт від 01.11.2003р., рахунок-фактуру від 01.11.2003р. № 132, податкову накладну від 01.11.2003р., претензію від 12.04.2007р. з доказом відправки, розрахунок суми боргу, пені, індексу інфляції та 3% річних.

У позовній заяві позивач заявив клопотання щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача в розмірі суми позову на період розгляду справи.

В ході розгляду справи позивач надав заяву про зміну позовних вимог, в порядку ст. 22 ГПК України, від 20.08.2007р. № 20/08-02, якою просить стягнути з відповідача 94503,72 грн., в тому числі 91219,20 грн. боргу, 1277,08 грн. пені, 1049,64 грн. 3% річних, 957,80 грн. індексу інфляції.

Заявою від 30.08.2007р. позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 94387,37 грн., в тому числі 91219,20 грн. боргу, 1213,21 грн. пені за період з 20.04.2007р. по 30.08.2007р., 997,16 грн. 3% річних за період з 20.04.2007р. по 30.08.2007р. та 957,80 грн. індексу інфляції за період квітень – липень 2007р.

Відповідач до жодного судового засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані документи не надав, хоча був повідомлен про слухання справи належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням.

Справа слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на захист, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до довідок Управління державної реєстрації Донецької міської ради від 21.08.2007р. № 2219 та Донецького обласного управління статистики від 16.08.2007р. № 22-15/2578, які направлені до господарського суду за запитом, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” м. Донецьк на момент розгляду справи значиться у держреєстрі як юридична особа.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ „Машинобудівник” м. Донецьк (Виконавець) та ТОВ „Донецькенергоремонт” м. Донецьк  (Замовник) укладено договір № 58/2003 від 01.11.2003р., строком дії до 30.11.2003р. або до повного виконання сторонами зобов’язань по даному договору. Договір укладено без протоколу розбіжностей та додаткових угод.

З матеріалів справи та пояснень позивача суд дійшов висновку, що на момент виникнення боргу сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно п.1.1 договору Виконавець зобов’язується виконати роботи по ремонту крівлі ТОВ „Донецькенергоремонт” (далі: об’єкт ремонту), розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Веселий, 76, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п. 2.3 договору площа крівлі, що потребує ремонту, становить 850 кв.м., вартість робот складає 91219,20 грн.

Відповідно до п. 2.4 ремонтні роботи виконуються в строк з жовтня 2003р. по листопад 2003р. включно, і приймаються замовником в момент підписання сторонами акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.4 договору Замовник оплачує виконані роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в момент отримання рахунку за виконані роботи.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою спірний договір є договором підряду.

У ст. 837 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій і ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом виконаних робіт від 01.11.2003р., підписаним обома сторонами.

13.04.2007р. позивач направив на адресу відповідача претензію від 12.04.2007р. № 89 з вимогою оплатити виниклий борг в сумі 91219,20 грн., що підтверджується відповідною поштовою квитанцією з описом вкладення.

Відповідач виконані позивачем роботи не оплатив, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 91219,20 грн., яка підтверджена матеріалами справи і підлягає стягненню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що при порушенні Замовником строків оплати виконаних робіт, він сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% від недоперерахованої суми за кожен день простроочки.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасну оплату за період з 20.04.2007р. по 30.08.2007р. в розмірі 1213,21 грн. Вказана сума нарахована відповідно до діючого законодавства, умов договору та поштового пробігу після відправлення претензії, направленої 13.04.2007р., і підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача за період з 20.04.2007р. по 30.08.2007р. 3% річних в розмірі 997,16 грн. та 957,80 грн. індексу інфляції за період квітень – липень 2007р.

Вказані суми нараховані відповідно до діючого законодавства і підлягають стягненню в повному обсязі.

В судовому засіданні оговорено клопотання позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача в розмірі суми позову на період розгляду справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Такого обґрунтування позивачем суду не надано.

При таких обставинах вимога щодо забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216 – 218 Господарського кодексу України, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” м.Донецьк про стягнення 94387 грн. 37 коп.  задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецькенергоремонт” (83059, м.Донецьк, вул. Постишева, 99, р/р 7001 в ДРУ КБ Приватбанк м. Донецька, МФО 335496, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Машинобудівник” (юридична адреса: 83055, м. Донецьк, вул. Р.Люксембург, 2 „Б”, кім. 208; фактична адреса: 83057, м. Донецьк, пр. Веселий, 76, р/р 2268 в філії ГУ ПІБ України в Донецькій області, , МФО 334635) 91219 грн. 20 коп. - боргу, 1213 грн. 21 коп. – пені, 997 грн. 16 коп. – 3% річних, 957 грн. 80 коп. – індексу інфляції, 943 грн. 87 коп. – державного мита, 93 грн. 94 коп. - плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя