ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2007 р.                                                            Справа № 47/517-07

вх. № 11468/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Кожарко В.А. за довіреністю б/н від 12.11.2007р.;  відповідача - Кручина Л.М. за довіреністю б/н від 05.11.2007р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЗВА-Електрик", м. Рівне

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Станк", м. Харків

про стягнення  10022,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10022,40грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору №092В від 17.04.2007р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 092В від 17.04.2007р. Відповідно до умов даного договору, постачальник зобов"язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець у свою чергу прийняти та оплатити отриманий товар на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору поставка продукції здійснюється протягом 10 днів з моменту отримання постачальником передплати 50% вартості продукції вказаної в заявці.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі підписаної заявки-специфікації №5-01 на суму 20044,80грн. та виставленого  постачальником  рахунку №РФ-2200607-1 від 20.06.2007р. покупцем було здійснено передплату у сумі 50% від суми заявки, а саме 10022,40грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3874 від 25.06.2007р. та №38742 від 13.09.2007р.

Отже термін виконання зобов"язання щодо поставки пресованих деталей закінчився 23.09.2007р.

Відповідно до ч. 3 статті 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок  прострочення боржником виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття  виконання і вимагати відшкодування збитків.

У зв'язку з простроченням відповідачем отримання вищевказаної продукції втратило інтерес для позивача, тому він звернувся до відповідача з вимогою №3.8-08/05юр від 25.09.2007 року про відмову від продукції та про повернення авансу в сумі 10022,44грн. в строк 7 днів з моменту отримання вимоги, яка була отримана відповідачем 01.10.2007р., але залишена без відповіді.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 10022,40грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 102,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станк" (61007, м. Харків, вул. Другої П"ятирічки, 19, р/р3345 в ЦВ ХГРУ Приватбанку, МФО 351533, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рзва-Електрик" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 16, р/р8674 в філії "Рівенське центральне відділення Промінвестбанку", МФО 333335, ) заборгованості у розмірі 10022,40грн., держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 15.11.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.