ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.08.07
Справа № 2/269-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз Трейд Глобал»,

м. Рівне

До:                 Приватного підприємства «Орхідея-Суми», м. Суми

Про стягнення 12579 грн. 90 коп.

Суддя    О.Ю. Соп’яненко

При секретарі судового засідання Маслову В.В.

За участю представників сторін:

позивача – не прибув

відповідача –  Казак М.В.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість товару, переданого на відповідальне зберігання у сумі 12579 грн. 90 коп., а також  судові витрати.

Відповідач подав заяву б/н від 02.07.2007р., в якій просить суд залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що позивачем порушено вимоги Господарського процесуального кодексу України, але суд ухвалою від 02.07.2007р. по справі № 2/269-07, заяву відповідача залишив без задоволення, оскільки позивачем було подано позовну заяву у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач в судове засідання надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує і просить суд відмовити в задоволенні вимог позивача, посилаючись на те, що товар переданий йому на відповідальне зберігання був повернутий позивачеві відповідно до актів прийому-передачі № ДЕ 0000031 від 05.05.2005р., № ДЕ 0000048 від 30.06.2005р., № ДЕ 0000053 від 14.09.2005р., № ДЕ 0000014 від 26.06.2006р.

Позивач подав клопотання, в якому просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, і суд приймає до уваги клопотання позивача і розглядає справу № 2/269-07 без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

19.04.2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Едемс», правонаступником усіх прав і обов'язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудз Трейд Глобал», передало відповідачу, на відповідальне зберігання товар на загальну суму, враховуючи ПДВ, 12579 грн. 90 коп., що пітвержується актом прийому-передачі (на відповідальне зберігання) № ДЕ 0000030 від 19.04.2005р.

Як зазначає позивач, він звернувся до відповідача 14.11.2006р. з вимогою про повернення вищевказаного товару або сплати його вартості на протязі 7 днів. Відповідач отримав вимогу 23.11.2006р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення листа, але товар відповідачем повернуто не було.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено вимоги ст. 610 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а також вимоги ч. 1 ст. 612 ЦК України, яка визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим суд вважає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені із наступних підстав:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 936 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем було повернуто позивачеві отриманий від останнього на відповідальне зберігання товар по акту прийому-передачі № ДЕ 0000030 від 19.04.2005р., що підтверджується наступними актами прийому-передачі, оригінали яких досліджені судом в судовому засіданні, а копії приєднано до матеріалів справи,:

-          № ДЕ 0000031 від 05.05.2005р. на суму 296 грн. 04 коп.,

-          № ДЕ 0000048 від 30.06.2005р. на суму 1283 грн. 08 коп.,

-          № ДЕ 0000053 від 14.09.2005р. на суму 1591 грн. 26 коп.,

-          № ДЕ 0000014 від 26.06.2006р. на суму 9323 грн. 47 коп.

Згідно до ч. 2 ст. 938 Цивільного кодексу України, якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Частина 2 статті 530 ЦК України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний термін від дня пред'явлення вимоги.

Посилання позивача, що відповідачем порушено зобов’язання по поверненню переданого на відповідальне зберігання товару, суд вважає без підставним, оскільки в самому акті прийому-передачі № ДЕ 0000030 від 19.04.2005р., згідно якого відповідач отримав, а позивач передав товар на відповідальне зберігання, термін зберігання вказаного товару не був визначений, і вимоги про повернення товару переданого на відповідальне зберігання на адресу відповідача не надходило, так як позивачем не надано належних доказів надсилання відповідачеві вимоги № 197 від 14.11.2006р., витребовуваних ухвалою суду від 02.08.2007р. по даній справі.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України і фактичним обставинам справи, тому суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст. ст. 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Суддя                                                                                             О.Ю. Соп’яненко

Повний текст рішення підписано 23.08.07р.