АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.09.07
Справа  № 01/17-76

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого -судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ
ВКФ “Луцьккондитер”за № 780 від 23.05.2007р.

на рішення
господарського суду Волинської області від 10.05.2007р.

у справі
№ 01/17-76

за позовом:        ОСОБА_1, м. Луцьк

до відповідача:  ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер”, м. Луцьк

про          стягнення
39 591,68 грн. вартості частини майна, пропорційну його частці в статутному
капіталі ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер”(0,7304739%)

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2
-представник (довіреність НОМЕР_1 від 06.04.2007р.)

від відповідача: Семенюк Л.В.
-представник (довіреність №б/н від 04.09.2007р.)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Волинської області від 10.05.2007р., суддя Якушева І.О., позов ОСОБА_1 було
задоволено. Стягнуто з ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер” на користь позивача 39591,68
грн., вартості частини майна, пропорційну у статутному капіталі товариства, 396
грн. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Виконання рішення в
частині стягнення 39591,68 грн. було розстрочено на 2 місяці.

З даним рішенням не погодився
відповідач -ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер” та оскаржив її в апеляційному порядку, в
частині розстрочення виконання рішення. 13.09.2007р. апелянт подав до
апеляційного суду заяву про зміну вимог апеляційної скарги, в якій просив суд
скасувати в цілому рішення суду першої інстанції з тих підстав, що19.07.2007р.
рішенням господарського суду Волинської області у справі 8/48-76 було визнано
недійсними п.п.2, 3 рішення чергових загальних зборів учасників ТзОВ ВКФ
“Луцьккондитер” від 17.12.2005р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від
10.05.2007р. у справі №01/17-76 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи,  у 2005р. ОСОБА_1 звернувся із
заявою НОМЕР_2 від 23.11.2005р. до загальних зборів ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер”
про вихід із складу його учасників і виплату йому вартості частини майна
товариства пропорційну його частці у статутному капіталі.

Відповідно до рішення чергових
загальних зборів учасників ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер” від 17.12.2005р. ОСОБА_1
було виведено зі складу учасників товариства. Частка ОСОБА_1 в статутному
капіталі товариства становила 0,7304739 відсотка.

Враховуючи розмір власного капіталу
товариства, згідно балансу за 2004р., затвердженого даними зборами з питання
порядку денногоНОМЕР_3 «Звіт директора, голови товариства та ревізійної
комісії, затвердження балансу та результатів фінансово-господарської діяльності
за 2004р.», чергові загальні збори учасників ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер” вирішили
також виплатити, зокрема, ОСОБА_1 належну йому частину вартості майна, що
становила 39591,68 грн., здійснити виплату грошовими коштами в національній
валюті України через касу ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер” в період з 20 по 22 грудня
2005р.

Відповідно до ст. 148 ЦК України
учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право
одержати  вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач 07.11.2006р. звертався із заявою до відповідача про виплату йому з каси
товариства належну йому частку вартості майна ТзОВ ВКФ “Луцьккондитер”, проте
відповіді не отримав.

В суді першої інстанції
відповідач-апелянт факт заборгованості перед позивачем підтвердив.

Таким чином колегія суддів
апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що
позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Апеляційний суд також визнав за
доцільне часткове задоволення клопотання відповідача про розстрочення на два
місяці виконання судового рішення в частині стягнення суми заборгованості.

Що ж стосується зміни апелянтом
вимог поданої апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає, що такі вимоги
не ґрунтуються на чинному процесуальному законодавстві, а тому відхиляються
апеляційним судом. Відповідно до ч.3 ст.101 ГПК України, в апеляційній
інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом
розгляду в суді першої інстанції. На час розгляду даної справи в суді першої інстанції
не існувало рішення господарського суду Волинської області у справі 8/48-76 від
19.07.2007р., воно не подавалось відповідачем в якості доказу та відповідно не
оцінювалось місцевим господарським судом.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського
суду Волинської області від 10.05.2007р. по справі №01/17-76 винесене з
дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду
відповідають дійсним обставинам справи, а тому відсутні підстави для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК
України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення Господарського суду
Волинської області від 10.05.2007 року у справі №01/17-76 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Волинської області.

Головуючий-суддя
О.Л. Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук