СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

09.10.07
Справа№ 27/204а

Суддя  Н. Судова-Хомюк

Розглянула матеріали
справи

За позовом: Львівської
міської ради, м. Львів

До відповідача: Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки”, м. Львів

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_1,
м. Львів

про  скасування проведеної
відповідачем державної реєстрації права приватної власності на приміщення
стадіону по вул. Золотій, 40-а в м. Львові за ОСОБА_1та визнання недійсним
реєстраційного посвідчення ЛОДК БТІ та ЕО від 28.09.2000 р. про реєстрацію
права приватної власності  на приміщення
стадіону по вул. Золотій, 40-а в м. Львові за ОСОБА_1.

В судовому засіданні взяли участь:

Від позивача:  Марусевич Р. - представник

Від відповідача :
Маєвський Т.Б. - юрист

Від третьої особи:
ОСОБА_2.-представник

Розглядаються позовні вимоги подані Львівською міською радою, м.Львів до
Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів про скасування проведеної
відповідачем державної реєстрації права приватної власності на приміщення
стадіону по вул. Золотій, 40-а в м. Львові за ОСОБА_1та визнання недійсним
реєстраційного посвідчення ЛОДК БТІ та ЕО від 28.09.2000 р. про реєстрацію
права приватної власності  на приміщення
стадіону по вул. Золотій, 40-а в м. Львові за ОСОБА_1.

Сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі . На момент
судового розгляду стороною позивача не представлено доказів перебування спірного
об»єкту в комунальній власності.

Сторона відповідача позовні вимоги заперечила з підстав, вказаних у
долученому відзиві. В судовому засіданні для огляду було представлено оригінал
інвентаризаційної  справи  щодо
реєстрації будівель, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Золота,40
-а.

Представник третьої особи позовні вимоги заперечив, подаючи письмове
заперечення проти адміністративного позову.

В ході судового слухання судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів від 27.09.2000р. посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3., ОСОБА_1належить право власності на майно, яке
складається з стадіону та будівель стадіону, які знаходяться у м. Львові по
вул. Золотій, 40-а та складаються з: спортивного павільйону, позначеного
на плані пІтерами А-1. нежитловою площею 138,8 кв.м., душової, позначеної на
плані літерою Б, нежитловою площею 2,0 кв.м., туалету, позначеного на плані
літерою В, опор для освітлення, позначених на плані цифрою 1, в кількості 8
шт., огорожі металевої, позначеної на плані цифрою 2, в кількості 119,6 метрів
погонних, огорожі бетонної позначеної на плані цифрою 3, в кількості 237 метрів
погонних, воріт металевих, позначених на плані цифрою 4, площею 10,8 кв.м.,
хвіртки металевої, позначеної на плані цифрою 5, площею 18,2 кв.м., вхідних
сходів бетонних, позначених на плані цифрою 6, площею 110,9 кв.м.,
футбольного поля позначеного на плані цифрою 7, площею 6864 кв.м. та
розташованого на огороженій території загальною площею 2,6 га.

На підставі даного свідоцтва Львівським обласним державним комунальним
бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, правонаступником якого є
відповідач, виготовлено реєстраційне посвідчення від 28 вересня 2000р., згідно
з яким, даний стадіон та будівлі стадіону за адресою: м. Львів, вул. Золота,
40-а зареєстровано на праві приватної власності за громадянином ОСОБА_1.

Сторона позивача вважає, що відповідач, здійснивши реєстрацію стадіону
та перелічених вище будівель стадіону на праві приватної власності за
ОСОБА_1,

порушив норми чинного на той час
законодавства щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а також права
та законні інтереси територіальної громади м. Львова.

Так, відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України від 09.06.1998р. №121 (далі
Інструкція), яка була чинною на момент проведення державної реєстрації, до
об'єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться:

житлові і нежитлові будинки, садові
будинки, дачі, гаражі, будівлі виробничого,

господарського соціально-побутового
та іншого призначення, розташовані на окремих

земельних ділянках вулиць, площ і
провулків під окремими порядковими номерами; вбудовані в житлові будинки
нежитлові приміщення (як частини цих будинків);квартири багатоквартирних будинків.
Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані
фундаментом із землею.

Відповідачем ж було проведено реєстрацію
права власності на металеву огорожу, металеві ворота, металеву хвіртку, вхідні
бетонні сходи, футбольне поле за адресою: м. Львів, вул. Золота, 40-а, що
підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ
та ЕО»від 13.06.2006р. №10917020. Вказані об'єкти, на які відповідачем
здійснено реєстрацію права власності, згідно з реєстраційним посвідченням від
28 вересня 2000р., не підлягають державній реєстрації.

Додатком 1 до вищезазначеної Інструкції від 09.06.1998р. №121
затверджено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких
проводиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна.

Одним із таких документів є свідоцтво про придбання житлових будинків з
прилюдних торгів, видані державними нотаріальними конторами та приватними
нотаріусами.

Як зазначено в реєстраційному посвідченні від 28.09.2000р. стадіон та
приміщення стадіону зареєстровано за ОСОБА_1на підставі свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3. від 27.09.2000р..

Тобто, даним свідоцтвом посвідчується право власності на нежитлові
приміщення, огорожі, вхідні сходи, футбольне поле та ін., що не передбачено
Додатком 1 до Інструкції від 09.06.1998р. №121. Пунктом 1.10. Інструкції
передбачено, що в разі якщо право встановлювальний документ не передбачений
цією Інструкцією, у державній реєстрації об'єкта нерухомості відмовляється.

При розгляді даного спору суд застосовує норми Інструкції про порядок
державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від
09.06.1998р. №121, Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно та Закон України № 2375-4 від 20.01.2005р. «Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

На підставі наказу Фонду державного майна № 1-АТ від 05.01.1996р.  «Про створення відкритого акціонерного
товариства «Автонавантажувач»було затверджено акт оцінки цілісного майнового
комплексу державного підприємства «Лант»та перетворено державне підприємство
«Лант»у відкрите акціонерне товариство «Львівський завод
«Автонавантажувач».  З матеріалів
інвентаризаційної справи вбачається, що згідно наказу Фонду державного майна №
1-АТ від 05.01.1996р. було здійснено передачу стадіону до статутного фонду ВАТ
«Львівський завод Автонавантажувач»,  як
державного , а не комунального майна.

Вказаний  наказ Фонду державного
майна України № 1-АТ від 05.01.1996р. та підтвердження права власності на
споруду, передану до статутного фонду ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач»,
згідно довідки заступника Голови Фонду державного майна України, являлись
правовстановлюючими документами , на підставі яких була проведена державна
реєстрація права колективної власності стадіону. Будівлі стадіону в цілому ,
які  розташовані по вул.Золотій, 40
-а  у
м.Львові зареєстровані на праві колективної власності відкритого
акціонерного товариства «Львівський завод «Автонавантажувач», реєстраційне
посвідчення від 22.08.2000р. за № 1578. У відповідності до п.16  до Переліку правовстановлювальних  документів , на підставі яких проводиться
державна реєстрація права власності на об»єкти нерухомого майна відносяться
накази органів Фонду державного майна з додатком -переліком об»єктів нерухомого
майна про передачу у власність цих об»єктів акціонерним товариствам.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає безпідставним твердження
позивача щодо порушення права та інтересів територіальної громади, в інтересах
якої позивач звернувся з позовними вимогами. Матеріалами справи зазначається,
що стадіон та його будівлі були придбані третьою особою на підставі прилюдних
торгів, що відбулися 22.09.2000р.. У відповідності до п.6.1 розділу 6 до
«Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів  з реалізації арештованого нерухомого майна»№
68/5 від 27.10.1999р. результати торгів були оформлені відповідним Актом  від 26.09.2000р. В п.5 Акту зазначено, що
стадіон «Торпедо»складається з :

-     спортивного павільйону з площею 138,8
кв.м.,

-     душової, площею 2,0 кв.м.,

-          туалету,

-          огорожі металевої

-          огорожі бетонної

-          воріт металевих

-          хвіртки металевої, площею 18,2 кв.м.,

-          вхідних сходів площею 110,9 кв.м.,

-          футбольного поля площею 6864 кв.м. та
розташованого на огороженій території загальною   площею 2,6 га.

Вказаний акт був правовою підставою для оформлення  Свідоцтва про право власності на майно, яке
складається з стадіону та будівель стадіону за адресою: м. Львів,
вул.Золота,40-а.Згідно Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. N 68/5,  визначено умови і порядок проведення
прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного
майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном,
на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно. Прилюдні торги з реалізації арештованого
нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено
відповідний договір. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво
про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

У відповідності до п.5  до Переліку правовстановлювальних  документів , на підставі яких проводиться
державна реєстрація права власності на об»єкти нерухомого майна  відносяться свідоцтва про придбання об»єктів
нерухомого майна на аукціонах з реалізації заставленого майна , видані
державними нотаріальним конторами  та
приватними нотаріусами.

Твердження позивача, щодо того, що відповідач неправомірно провів
реєстрацію права власності на металеву огорожу, ворота та хвіртку, вхідні
бетонні сходи та футбольне поле, оскільки такі об»єкти не підлягають
реєстрації  не обгрунтовуються  Інструкцією про порядок державної реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності
юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998р. №121.

Згідно п. 1.9 вказаної Інструкції, не підлягають реєстрації тимчасові
споруди , а також споруди, не пов»язані фундаментом із землею. Вказані об»єкти
являються складовими частинами головної речі -стадіону та його будівель в
якості приналежності до стадіону ( ст. ст.131,132 ЦК УРСР ).

Пунктом 1.9 Інструкції № 121  зазначено, що
державній реєстрації підлягають житлові і нежитлові будинки, садові
будинки, дачі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та
іншого призначення, розташовані на окремих ділянках вулиць, площ і провулків
під окремими порядковими номерами.

Твердження позивача щодо відсутності
Свідоцтва про право власності на нерухоме майно придбаного  на прилюдних торгах  у переліку правовстановлювальних  документів є безпідставним. П.5 Інструкції
№121  передбачено, що підставою державної
реєстрації  є свідоцтво про придбання
нерухомого майна на аукціонах з реалізації заставленого майна, видані
приватними нотаріусами.

Крім того, сторона позивача звернулась
до суду після закінчення терміну позовної давності.

Згідно ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що застосування
даної норми суперечить ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
згідно якої правила Цивільного кодексу України про позовну давність
застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 80 ЦК УРСР, закінчення строку
позовної давності до пред”явлення позову є підставою для відмови в позові.

Посилання позивача на ч.4 ст.268 ЦК
України, згідно якої позовна давність не поширюється на вимогу власника або
іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
яким порушено його право власності або інше речове право, не може братися судом
до уваги, оскільки позивач не був власником спірного майна, а державна
реєстрація права власності, яка проводиться обласним комунальним підприємством
«Бюро технічної інвентаризації  та
експертної оцінки»не є правовим актом органу державної влади чи місцевого
самоврядування.

Законом України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»передбачено перелік документів
для державної реєстрації прав на нерухоме майно, серед яких свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 71,80 ЦК УРСР, ст.ст.
267, 268 ЦК України, ст.ст.69,158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В
задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту
її підписання.

Суддя
Судова-Хомюк Н.М.