ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.06.2007
Справа № 20/288

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Джихур О.В. (доповідача)

суддів:
Ясир Л.О., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання:
Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1,
представник, довіреність №01-59  від
09.01.2007р;

представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
“Криворізький завод гірничого обладнання”, м. Кривий Ріг на рішення
господарського суду Дніпропетровської області  від  02.10.2006р.
у справі №20/288

за
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, м Кривий Ріг

до:
закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання”, м.
Кривий Ріг

про
стягнення 31 415,59 грн

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом
про стягнення з ЗАТ “Криворізький завод гірничого обладнання” 31 415 грн. 59
коп. боргу за поставлений металопрокат, 745 грн. 16 коп. 3% річних, 1823 грн.
06 коп. інфляційні втрати, 5626 грн. 46 коп. пені та судові витрати.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 02.10.2006р. у справі № 20/288 (суддя Пархоменко
Н.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь
позивача 31415,59 грн. - основного боргу, 745,16 грн. - річних,  1823,06 грн. - інфляційних, 2156,20 грн.
-пені, 361,39 грн. -  витрат по сплаті
держмита та 113,38 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що
відповідачем частково оплачена продукція, заборгованість складає 31 415 грн. 59
коп., з урахуванням якої підлягають стягненню і 3% річних та інфляційні за
період з 15.11.2005 р. по 01.08.2006р., пеня підлягає стягненню з урахуванням
запровадження мораторію за період з 15.11.2005 р. по 05.04.2006 р.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 11.12.2006р. (судді: Білецька Л.М. -головуюча,
Науменко І.М., Голяшкін О.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської
області від 02.10.2006р. у справі № 20/288 змінено, стягнуто з відповідача  на користь позивача - 8000 грн. основного
боргу, 277 грн. 49 коп. -річні, 816 грн. 18 коп. - інфляційні,  533 грн. - пені, 176 грн. - витрат по сплаті
держмита, 95 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Постановою ВГСУ від 10.04.2007р.
постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасована, справа
передана на новий апеляційний розгляд до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою від 27.04.2007р. апеляційна
скарга прийнята до розгляду.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду не відповідає нормам матеріального права. Стверджує, що
матеріали справи не містить жодних доказів того, що за накладними №№12,13
відбувалася поставка саме по договору №166/757 від 11.07.2005р., відсутні
докази отримання відповідачем рахунків, на підставі яких повинні здійснюватися
розрахунки за договором.

ЗАТ „Криворізький завод гірничого
обладнання” незгоден з висновком суду відносно стягнення пені, оскільки в
провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа
№Б29/64/06 від 06.04.2006р про банкрутство підприємства, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів протягом дії якого не нараховується неустойка, а
також не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

Скаржник зазначає, що через введення
мораторію пеня, інфляційні витрати та річні не нараховуються і стягненню не
підлягають.

ВАТ „Криворізький завод гірничого
обладнання” просить рішення скасувати, в позові відмовити.

У відзиві, на апеляційну скаргу
позивач просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. В
судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим
повідомленням.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника скаржника, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до умов договору №166 від
11.07.2005р. позивач зобов'язався поставити відповідачу продукцію в кількості,
якості, по ціні згідно специфікації., яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.4.2 договору поставка
продукції здійснюється не пізніше 5 календарних днів з моменту підпису
специфікація.

Сторони уклали специфікації від
11.07.2005р. (а.с.12), 19.10.2005 (а.с.25), 10.11.2005р. (а.с.30).

Постачальник разом з відвантаженням
кожної партії товару передає покупцю оригінали документів і рахунки-фактури,
податкові накладні, сертифікати якості, товарнотранспортні накладні (п.4.7
договору).

Покупець здійснює оплату товару на
протязі 15 банківських днів з моменту поставки на склад покупця на підставі
рахунку, який виставляється постачальником (п.2.2 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачена відповідальність
покупця за несвоєчасну оплату товару у вигляді оплати пені від суми
поставленого товару в розмірі 0,04% за кожен день прострочки платежу, але не
тільки подвійної ставки НБУ.

По накладним №№12 від 24.10.05р., №13
від 10.11.2005р. представник відповідача по довіреностям  отримав у позивача продукцію на загальну суму
61 931,14 грн.

Поставка за вказаними накладними
здійснена на підставі договору №166, про що свідчать копії довіреностей ЯЯ3
№038797 від 20.11.2005р. (а.с.29), ЯЯВ №464485 від 02.11.2005р. (а.с.24), в
яких мається посилання як на підставу поставки договір №166 від 11.07.2005р.

Оплата здійснена відповідачем
частково по рахунку №12 від 19.10.2005р. в розмірі 30 515,82 грн. що
підтверджується банківською випискою від 28.12.2005р. (а.с.17) в якій також
зазначена підстава поставки крім рахунку №12 від 19.10.2005р., договір №166 від
11.07.2005р.

Оплата по накладній №13 від
10.11.2005р. відповідачем не здійснювалася.

Матеріали справи свідчать, що рахунки
№12 від 19.10.2005р. та №13 від 10.11.2005р. отримані відповідачем разом з
товаром, оскільки згідно п.4.7 договору постачальник з товаром передає покупцю
разом з іншими документами рахунки-фактури.

Яких -будь претензій щодо неотримання
рахунків фактур відповідач позивачу не заявляв, доказів цього суду не надав, в
матеріалах справи вони відсутні, часткова оплата свідчить, що рахунок №12 був
переданий відповідачу.

Суд вважає, що позивач належним чином
виконав п.4.7 договору щодо передачі разом з товаром рахунків-фактур.

Таким чином відповідач в порушення
приписів ст.ст.525, 526 ЦК України допустив неналежне виконання своїх
зобов'язань по оплаті поставленого по договору №166 товару.

Позивач пред'явив до стягнення пеню в
розмір 3626,46 грн. за прострочку оплати товару по накладній №12 від 19.10.2005
за період з 15.11.2005 по 01.08.2006р., по накладній №13 від 10.11.2005р. за
період з 01.12.2005 по 01.08.2006р. (а.с.15)

06.04.2006р. господарським судом
Дніпропетровської області порушено провадження у справі №Б29/64/06 про
банкрутство ВАТ „Криворізький завод гірничого обладнання” і введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів.

За повідомленням господарського суду
Дніпропетровської області ухвалою від 11.04.2007р. заява ТОВ „Українська
правова компанія” про визнання банкрутом ЗАТ ВАТ „Криворізький завод гірничого
обладнання” залишена без розгляду, дія мораторію припинено.

Вимога щодо стягнення основного боргу
в розмірі 31 415грн.59коп. є конкурсною і повинна розглядатися в процедурі
банкрутства на підставі ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” після публікації оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство.

Приймаючи до уваги, що
оголошення по справі №Б29/64/06 не здійснено вказана сума підлягає стягненню в
позовному провадженні.

Таким чином господарський суд
правомірно стягнув з відповідача основний борг в розмірі 31 415,59 грн.

Згідно ч.4 ст.12 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом
дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання або неналежне
виконання грошових зобов'язань.

Таким чином, пеня підлягає стягненню
до дня введення мораторію, тобто до 06.04.2006р. Її розмір за період з
15.11.2005 по 05.04.2006р. становить 2156,20грн.

Згідно статті 625 Цивільного Кодексу
України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних з простроченої
суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Оскільки інфляційні втрати пов'язані
з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за
понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних
-платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, ні 3%
річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за
порушення зобов'язань, у зв'язку з чим їх не можна відносити до санкцій в
розумінні ст.12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

Таким чином вимоги позивача про
стягнення інфляційних втрат в сумі 1823грн.06коп. за період грудень 2005р.
-липень 2006р. та стягнення 3% річних у сумі 745грн.16коп. за період з 15.11.2005
по 01.08.2006р. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і правомірно
задоволені господарським судом.

Твердження скаржника, що 12.04.2007р.
порушено провадження у новій справі про банкрутство №Б15/57-07 до уваги не
приймається, оскільки апеляційна інстанція переглядає рішення прийняте
2.10.2006р. Станом на 2.10.06р. провадження у справі №Б15/57-07 ще порушено не
було.

З огляду на викладене рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 2.10.2006р. відповідає діючому
законодавству, підстав для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу  України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області  від  02.10.2006р. у справі №20/288 залишити без змін.

Апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання”, м. Кривий
Ріг залишити без задоволення.

Головуючий
О.В.Джихур
Судді:                                                                                                Л.О.Ясир                                                                                                            О.М.Виноградник