ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  07/1614а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23"
липня 2007 р.

9
год., м. Черкаси

За адміністративним позовом
приватного підприємця ОСОБА_1

до Черкаського обласного управління
у справах захисту прав споживачів

про визнання незаконними дій
службової особи та скасування постанови

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Долженкова І.М.

Представники сторін:

від позивача: особисто позивач
ОСОБА_1 і її представник за довіреністю від 18.06.2007р. ОСОБА_2

від відповідача: Дячук О.А. -за
довіреністю від 24.04.2007р.

Заявлено адміністративний позов (з
урахуванням уточнення позивачем позовних вимог) про визнання незаконними дій
головного спеціаліста -юриста відповідача Дячука Олександра Анатолійовича щодо
проведення 24 лютого 2007р. позапланової перевірки позивача з питань дотримання
законодавства про захист прав споживачів і складання акту перевірки від
24.02.2007р. №НОМЕР_1 та про скасування постанови відповідача НОМЕР_2 про
накладення на позивача штрафу в сумі 170грн.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначила, що незважаючи на те, що позапланова перевірка була
призначена відповідачем на підставі скарги споживача ОСОБА_2, головний
спеціаліст -юрист відповідача Дячук Олександр Анатолійович вийшов за межі своїх
повноважень і перевіряв не обставини, на які вказала ОСОБА_2 у скарзі, а інші
питання, які уже були перевірені відповідачем у січні 2007р. під час планової
перевірки.

Позивач заперечила встановлені
позаплановою перевіркою факти порушення законодавства про захист прав
споживачів, стверджуючи при цьому, що на усі вказані у акті перевірки товари у
неї були в наявності сертифікати відповідності, проте Дячук Олександр
Анатолійович не прийняв їх до уваги.

Крім того, позивач вважає спірну
постанову неконкретною із-за відсутності у ній докладного опису вчинених
позивачем правопорушень.

У засіданні суду позивач і його
представник позов підтримали з викладених вище підстав.

Відповідач проти позову заперечив,
оскільки вважає, що Дячук Олександр Анатолійович діяв у межах наданих йому
повноважень, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства. Спірну
постанову відповідач вважає законною і обґрунтованою.

У засіданні суду представник
відповідача підтримав заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін та дослідивши наявні у справі письмові докази,
господарський суд встановив наступне.

23 листопада 2004р. у виконавчому
комітеті Золотоніської міської ради державним реєстратором Романенко Ю.Л. була
проведена державна реєстрація позивача як фізичної особи -підприємця.

18 січня 2007р. у магазині
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, розташованому по АДРЕСА_1, у якому здійснювала підприємницьку
діяльність позивач, головним спеціалістом відповідача ОСОБА_3 була проведена
перевірка позивача з питань дотримання нею законодавства про захист прав
споживачів. За результатами цієї перевірки був складений акт від 18.01.2007р.
№НОМЕР_3, у якому зазначено, що позивачем здійснювалася реалізація промислових
товарів без сертифікатів відповідності чим порушено вимоги ч. 4 ст. 14 Закону
України „Про захист прав споживача” та без повної, доступної, необхідної
інформації про виробника товарів, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 15 Закону
України „Про захист прав споживача”.

У зв'язку з виявленими перевіркою
порушеннями вимог Закону України „Про захист прав споживачів” ОСОБА_3 вніс
позивачу припис, яким тимчасово припинив реалізацію товарів, які продавалися
без сертифіката відповідності та зобов'язав позивача пред'явити сертифікати
відповідності на ці товари.

24 лютого 2007р. на підставі акту
перевірки від 18.01.2007р. №НОМЕР_3 відповідачем була прийнята постанова
№НОМЕР_4, за якою він вирішив застосувати до позивача 85грн. штрафу за
реалізацію промислових товарів без повної, доступної інформації про товар.

10 лютого 2007р. до відповідача
надійшла скарга громадянки ОСОБА_2 з приводу неналежної якості придбаної нею у
магазині „ІНФОРМАЦІЯ_1” м. Золотоноша газової плити „RAINFORD”.

23 лютого 2007р. керівником
відповідача були видані наказ НОМЕР_5 про відрядження головного
спеціаліста-юриста Дячука Олександра Анатолійовича 24 лютого 2007р. до м.
Золотоноша для здійснення державного контролю за додержанням законодавства про
захист прав споживачів у магазині „ІНФОРМАЦІЯ_1” та відповідне направлення
НОМЕР_6 на проведення Дячуком Олександром Анатолійовичем перевірки з питань
дотримання законодавства про захист прав споживачів, якості продукції та правил
торгівлі у магазині „ІНФОРМАЦІЯ_1” м. Золотоноша.

Як на підставу видачі направлення
на перевірку НОМЕР_6 у ньому вказані ст. 26 Закону України „Про захист прав
споживачів” та скарга споживача без зазначення імені останнього.

24 лютого 2007р. у магазині
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, розташованому по АДРЕСА_1, у якому здійснювала підприємницьку
діяльність позивач, головним спеціалістом-юристом відповідача Дячуком
Олександром Анатолійовичем була проведена перевірка позивача з питань
дотримання нею законодавства про захист прав споживачів. За результатами цієї
перевірки був складений акт від 24.02.2007р. №НОМЕР_1.

Перевіркою було встановлено, що
позивач в порушення вимог ч. 3 ст. 6 Закону України „Про захист прав
споживачів” здійснювала без пред'явлення сертифікатів відповідності реалізацію
таких товарів:

DVD плеєр „DIGITAL” DVP-604K;

DVD плеєр „START” GK-828-R;

телевізор „HITACHI”, С21-FL 56S;

телевізор „DIGITAL”, 21ВМ22,
21ВМ11.

У зв'язку з виявленими перевіркою
порушеннями вимог Закону України „Про захист прав споживачів” Дячук О.А. вніс
позивачу припис, яким зобов'язав позивача пред'явити сертифікати відповідності
на вказані вище товари без зазначення строку виконання цього припису. Разом з
тим в акті перевірки від 24.02.2007р. №НОМЕР_1 було зазначено, що розгляд справи
за виявленими перевіркою правопорушеннями відбудеться у відповідача за участю
позивача 06.03.2007р.

6 березня 2007р. на підставі акту
перевірки від 24.02.2007р. №НОМЕР_1 відповідачем була прийнята спірна постанова
№НОМЕР_7, за якою він вирішив застосувати до позивача 170грн. передбаченого п.
3 ст. 23 Закону України „Про захист прав споживачів” штрафу за реалізацію
позивачем товарів без сертифікатів відповідності.

На спростування висновків
відповідача про відсутність сертифікатів відповідності позивач надала такі
сертифікати відповідності:

№ НОМЕР_8терміном дії з
07.11.2005р. до 06.11.2006р. на DVD програвачі торгової марки „DIGITAL” моделі
DVP-6**, DVP-7** (де ** - цифри або літери, які позначають колір та дизайн
виробу);

№НОМЕР_9 терміном дії з 08.08.2006р.
до 08.02.2007р. на DVD плеєри „START” моделі GK-858U, GK-828R, GK-818H, GK-618;

№НОМЕР_10терміном дії з
12.02.2001р. по 11.02.2002р. з додатком на телевізори фірми „HITACHI LTD”
різних моделей, у тому числі і C21-F***;

№НОМЕР_11 терміном дії з 06.09.2005р.
по 05.09.2006р. на телевізори торгової марки „DIGITAL” різних моделей, у тому
числі і 21ВМ** (де ** - цифри або літери, які позначають дизайн та колір
корпусу.

Згідно з листом державного
підприємства всеукраїнського державного науково-виробничого центру
стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів
(Укрметртестстандарт) від 26.06.2007р. №НОМЕР_12 у сертифікаті відповідності
№НОМЕР_10на телевізори фірми „HITACHI LTD” у позначенні моделі C21-F*** на
місці *** можуть бути літери та цифри, що позначають відмінності дизайну та
конструкції, що не впливають на показники безпеки та електромагнітної
сумісності, підтверджені результатами випробувань, проведених під час
сертифікації.

Отже, пред'явлений позивачем
сертифікат відповідності №НОМЕР_10терміном дії з 12.02.2001р. по 11.02.2002р. з
додатком на телевізори фірми „HITACHI LTD” поширюється і на телевізори цієї
фірми моделі С21-FL 56S.

У вказаних вище актах перевірок
позивача відсутні відомості про дату виготовлення виробниками та придбання
позивачем товарів, які за висновком відповідача продавалися без сертифікатів
відповідності. Відтак доводи відповідача про те, що пред'явлені позивачем
сертифікати відповідності є простроченими не ґрунтуються на фактичних даних про
дату виготовлення відповідних товарів, враховуючи, що термін дії сертифікату
відповідності встановлюється саме для виробника товару.

Частиною 3 ст. 6 Закону України
„Про захист прав споживачів” встановлено, що вимоги до продукції щодо її
безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього
природного середовища встановлюються нормативними документами. Щодо окремих
груп продукції зазначені вимоги встановлюються законами та іншими
нормативно-правовими актами. На товари, що ввозяться на територію України, повинен
бути передбачений законодавством документ, який підтверджує їх належну якість.

Згідно з ч. 4 ст. 14 „Про захист
прав споживачів” продукція, на яку актами законодавства або іншими нормативними
документами встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки для життя,
здоров'я споживачів, їх майна, навколишнього природного середовища і
передбачено нанесення національного знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки відповідності. Виробник має право маркувати
продукцію національним знаком відповідності за наявності декларації про
відповідність та/або сертифіката відповідності, виданих згідно із
законодавством. Реалізація продукції (у тому числі імпортних товарів) без
маркування національним знаком відповідності та/або без сертифіката
відповідності чи декларації про відповідність забороняється. Підставою для
митного оформлення імпорту таких товарів на територію України є наявність
передбачених законодавством документів, які засвідчують факт проходження ними
процедури оцінки відповідності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 „Про
захист прав споживачів” у разі порушення законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність
за реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, але у
документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності
та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом
з підтвердження відповідності на відповідний вид продукції, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 2 ч.1 ст. 23 „Про захист прав
споживачів” передбачає, що спеціально уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють
державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають
право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому
числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства
будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів.

Статтею 10 Указу Президента України
від 23.07.1998р. №817/98 „Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності” встановлено, що державні органи у справах захисту прав споживачів
здійснюють позапланову перевірку діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності виключно на підставі отриманих від споживачів скарг про порушення
такими суб'єктами вимог законодавства про захист прав споживачів. Скарга
споживача повинна подаватися у письмовому вигляді і містити відомості про його
прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, серію і номер паспорта або
іншого документа, що посвідчує особу, а також дані про товар, при продажу якого
були порушені права споживача. Органи у справах захисту прав споживачів не
мають права розголошувати зазначені відомості про споживача, який подав скаргу.

Згадуваний позивачем у позові наказ
Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 8
лютого 2000 р. N 105 "Про упорядкування перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності державними органами у справах захисту прав
споживачів" згідно з державного комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від 14 березня 2003 року N 42 втратив
чинність.

Також не набрав чинності на момент
виникнення спірних правовідносин і згадуваний позивачем у своїх доводах Закон
України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської
діяльності”.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені вище
обставини та норми законодавства господарський суд не вбачає у діях Дячука
Олександра Анатолійовича щодо проведення ним перевірки позивача та складання
акту перевірки порушень вимог чинного законодавства.

Разом з тим, господарський суд
вважає недоведеними відповідачем факти правопорушень позивача, за які до нього
був застосований за спірною постановою штраф у сумі 170грн.

За таких обставини адміністративний
позов підлягає задоволенню лише в частині скасування спірної постанови.

Згідно з частинами 1 та 3  ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України відповідно до частини задоволених
вимог.

Отже, позивачу підлягають
відшкодуванню із Державного бюджету України судові витрати у сумі 1грн. 70коп..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати постанову Черкаського
обласного управління у справах захисту прав споживачів від 06.03.2007р.
№НОМЕР_7 про застосування до приватного підприємця ОСОБА_1170грн. штрафу.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_13) 1грн. 70коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову
відмовити.

Ця постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги
- протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви
про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк,
ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Дорошенко М.В.