ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  48/146

19.06.07

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№48/146                                                                                                              19.06.07р.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАР»

До
Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСКАД- Р»

Про
стягнення 31331,51грн.

Суддя Сулім В.В.

Секретар  судового  засідання  В.В. Салтан

Представники сторін:

Від позивача:     Сокур Є.М,.–пред за довір.

Від відповідача: Поліщук І.М.,–пред за довір.

Обставини справи:

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 31331,51 грн, пеню у розмірі 452,38 грн., 3% річних від суми основного боргу, що становить 79,83грн., судові витрати та витрати на інформаційно-технічні послуги.

Ухвалою господарського суду міста Києва 10.05.07. порушено провадження у справі №48/146 та призначено її до розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача ознайомлено з його правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представнику позивача у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Позовні вимоги вмотивовані наступним. Згідно договору поставки товару №ПМ-84, Позивач  зобов’язується передати у власність товар, а відповідач прийняти та оплатити вартість продукції на умовах викладених в Договорі-ПМ-84.Однак, відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

У судовому засіданні представник позивача надав клопотання про збільшення та зменшення ціни позову, регламентуючи це тим, що відповідач станом на 19.06.07. розрахувався частково.

Представник відповідача проти позову не заперечував та пропонував позивачу мирно врегулювати спір. Позивач не погодився.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідачів, дослідивши в сукупності всі обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі та дослідженим судом доказам в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМАР»та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСКАД- Р» укладено Договір поставки товару №ПМ-84.

Відповідно до даного договору позивач, як постачальник, зобов’язується поставити, а відповідач, як покупець, зобов’язується прийняти та оплатити на умовах договору товари в кількості, асортименті та в строки вказані в накладній.

Позивач поставив відповідачу товар згідно товарно-транспортних накладних №РН-А 188 від 14.12.06р. №РН-А 265. від 18.12.06р.,№РН-А 394 від 25.12.06р.,№РН-А 517 від 29.12.06р.,№РН-79 від 11.01.07р., №РН-119 від 13.01.07р. на загальну суму 41431,5 грн.

Відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково.

19 лютого 2007 року відповідачу було направлено попереджувальний лист в якому було вказано строки оплати заборгованої суми перед Позивачем, данні строки оплати боргу Відповідачем не виконані.

Таким чином, на 19.06.2007 року у Відповідача існує заборгованість перед Позивачем в розмірі 30831.51грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 712 Цивільного кодексу України за договором поставки одна сторона (постачальник) передає або зобов'язується передати товар у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено та визнаний відповідачем.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.1. Договору у разі несвоєчасної оплати товару, що поставлявся покупець сплачує штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості товару, за кожен день прострочення.

Згідно п.6.2. Договору, відповідач за прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити 3% річних від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Суд погоджується з розрахунком який надав позивач щодо  нарахування пені та трьох відсотків  річних.

Суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно  до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Таким чином, витрати щодо отримання  довідки статистики ЄДРПОУ та банківських послуг  не  є судовими витратами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСКАД- Р»(03164, м. Київ, вул. Клавдієвська, 24; місце знаходження 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 62, р/р 6901 в Ленінградській філії АКБ «Київ», МФО 320939, ) з будь-яких  виявлених  рахунків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАР»(01011, м. Київ, вул. Московська, 7; місце знаходження: 03134, м. Київ, вул. Миру, 19, р/р 26005194 в філії ВАТ „МКБ” Київська редакція”, МФО 380151, ) основний борг у розмірі 30831 (тридцять тисяч вісімсот тридцять одну ) гривню 51коп., три відсотки річних у розмірі 79 (сімдесят дев’ять) грн. 83коп., пеню у розмірі 452 (чотириста п’ятдесят дві ) гривні 38 коп., витрати по сплаті держмита у розмірі 319 (триста дев’ятнадцять)  гривень та 118 (сто вісімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                        В.В.Сулім

Дата підписання 17.07.07р.