ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 2/245

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Волковицької Н.О. –головуючого
Рогач Л.І.
Шаргало В.І.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

відповідача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Виробничо –комерційної фірми Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецьке управління механізації"

на постанову
від 26.06.2007 року Львівського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2/245 господарського суду Чернівецької області

за позовом
Виробничо –комерційної фірми Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецьке управління механізації"

до
Унітарного приватного підприємства "Сантехбудмеханізація"

про
визнання актів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Виробничо –комерційна фірма Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецьке управління механізації" звернулася до господарського суду Чернівецької області з позовом до Унітарного приватного підприємства "Сантехбудмеханізація" про визнання акту №1 за липень 2004 року на суму 91207,20 грн. та акту №2 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2004 року на суму 178875,60 грн. недійсними.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.02.2007 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 року у позові відмовлено.

При прийнятті рішення та постанови суди виходили із недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятими судовими актами, Виробничо –комерційна фірма Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецьке управління механізації" звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування прийнятих рішення та постанови і просить припинити провадження у справі.

Заявник посилається на те, що акти, які були предметом спору між сторонами, складені на виконання умов договору, який у судовому порядку визнаний недійсним. На думку скаржника, суди повинні були припинити провадження у справі.

Заслухавши суддю –доповідача та перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та ухвалі у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи спір у даному випадку виник у зв'язку з визнанням актів приймання виконаних підрядних робіт недійсними.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами у справі було укладено договір від 15.07.2004 року №15/07/01.

За умовами договору генпідрядник (позивач) доручив підряднику (відповідачу) виконати роботи по продовженню прокладання напірного каналізаційного колектора в Садгірському районі міста Чернівці.

Згідно з пунктом 4.1 договору генпідрядник зобов'язався прийняти виконані підрядником роботи протягом 3 –х днів з дня подання актів виконаних робіт до приймання або при виявлені недоліків у виконаних роботах скласти за участю підрядника акт про наявність недоліків.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що акт №1 приймання виконаних підрядних робіт на суму 91207,20 грн. підписаний сторонами без заперечень.

Акт №2 приймання виконаних підрядних робіт на суму 178875,60 грн. підписаний лише однією стороною, без мотивів відмови другої сторони.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання зазначених актів недійсними суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із приписів пункту 4 статті 882 Цивільного кодексу України, згідно з яким передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, враховуючи, що акт №1 підписаний обома сторонами без заперечень, висновок судів про відсутність підстав для його визнання недійсним є цілком обґрунтованим.

Стосовно визнання недійсним акту №2 касаційна інстанція не може погодитись висновками судів, оскільки відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом. Рішення суду може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, у відповідності зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України  наявні  докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з приписів пункту 4 статті 882 Цивільного кодексу України суттєвим є визнання мотивів відмови другої сторони від підписання акта обґрунтованими. Таку оцінку повинен надати суд.

Однак ні суд першої інстанції ні апеляційний суд не звернули увагу на те, що в позовній заяві позивач виклав обставини, за якими він відмовився підписувати отриманий у вересні 2005 року поштою акт №2 приймання виконаних підрядних робіт на суму 178875,60 грн.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року "Про судове рішення" мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень в частині відмови у визнанні недійсним акту №2 не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Заперечення позивача щодо договору №15/07/01, який є неукладеним та це є підставою для визнання актів приймання-передачі виконаних робіт недійсними  касаційна інстанція не приймає до уваги, оскільки відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Чернівецької області від 14.02.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 року у справі № 2/245 господарського суду Чернівецької області в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійним акту №2 за жовтень 2004 року на суму 178875,60 грн. скасувати. Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

В решті рішення господарського суду Чернівецької області від 14.02.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 року у справі № 2/245 господарського суду Чернівецької області залишити без змін.

Касаційну скаргу Виробничо –комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецьке управління механізації" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Н. Волковицька

С у д д і           Л. Рогач

В. Шаргало