СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

26 вересня 2007 року
Справа № 2-24/4079.2-2007-2007А(2-23/7203.1-2005)

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Маслової З.Д.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Петросенко І.М., довіреність № 2 від 02.07.2007,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 19.06.2007 по справі № 2-24/4079.2-2007-2007А(2-23/7203.1-2005)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим Інтеройл" (вул. Свердлова, 14, місто Керч, 98320)

до           Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40, місто Керч, 98300)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Крим Інтеройл”   звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з  позовною заявою  до  Державної податкової інспекції у  місті Керчі  Автономної Республіки Крим про визнання недійсним  податкового повідомлення-рішення № /0 від 19.01.2004 про накладення штрафу за здійснення операції з валютними цінностями без отримання індивідуальної  ліцензії Національного Банку України.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від  19.06.2007 у справі № 2-24/4079.2-2007 А (суддя Колосова Г.Г.)  позов задоволено. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у  місті Керчі  Автономної Республіки Крим № /0 від 19.01.2004. Стягнуто з Державного бюджету України на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Крим Інтеройл” 3,40 грн. судових витрат.

Постанова суду мотивована тим, що податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.01.2004 не відповідає чинному законодавству,  оскільки  здійснення операції розрахунку  між резидентом та нерезидентом у національній валюті  України не потребує оформлення індивідуальної  ліцензії Національного Банку України та не є підставою для накладення штрафних санкцій.

Не  погодившись з вказаною постановою, Державна податкова інспекція у  місті Керчі  Автономної Республіки Крим звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати  судове рішення та відмовити у задоволенні позову. Доводи скарги мотивовані тим, що судом порушені норми матеріального права, а саме: норми Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93  „Про систему валютного  регулювання та валютного контролю”, яким передбачено відповідальність за порушення порядку розрахунків між резидентами та нерезидентами. Вказаний Декрет передбачає, що здійснення  розрахунків між резидентами та нерезидентами  в межах торгового обороту у валюті України допускається  тільки за умови отримання індивідуальної ліцензії Національного банку України.  Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач вважає її доводи такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а дії позивача повністю відповідають вимогам чинного валютного законодавства.

В судове засідання відповідач не з’явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутністю свого представника.

Судова колегія розглядає справу за відсутністю представника відповідача, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2007 змінено склад судової колегії, суддю Ткаченка М.І. замінено на суддю Маслову З.Д.

Перевіривши відповідність постанови суду першої інстанції в порядку статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю  „Інтер Ойл” і  іноземної фірмою  „Egerton Overseas LLC” було укладено договір № 06/08 від 06.08.2003 на продаж продукції постачання для промислових судів на суму 18 170,00 грн.  Згідно державної митної декларації  № 60200/3/001197 від 08.08.2003 товар  перетнув митну територію України. За отриманий товар фізична особа Дмітрієвський   А.С. (директор фірми нерезидента) вніс до банківської установи - каси філії „Відділення ПІБ в м. Керч АРК” готівкою 18 170,00 грн. по прибутковому касовому ордеру , в рахунок оплати за  постачання за контрактом № 06/08 від 06.08.2003.

Податковим повідомленням-рішенням № /0 від 19.01.2004 Керченською податкової інспекцією на позивача  накладено штраф на підставі статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України за здійснення операції з валютними цінностями без отримання індивідуальної  ліцензії Національного Банку України.

Судова колегія  погоджується з висновками суду першої інстанції  виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України  № 15-93  „Про систему валютного  регулювання та валютного контролю” у розрахунках  між  резидентами  і  нерезидентами  в   межах торговельного обороту використовується як засіб  платежу  іноземна валюта.

Відповідно  до частині 3 статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України  № 15-93  „Про систему валютного  регулювання та валютного контролю” здійснення  розрахунків між резидентами і нерезидентами і межах торгового обороту у валюті України допускається тільки за умови отримання індивідуальної ліцензії Національного Банку України.

Відсутність  такої ліцензії  у даному конкретному випадку дійсно є порушенням  діючого законодавства.

Але  відповідальність за  відсутність ліцензії передбачено лише по операціях,  визначених у пункту 4 статті 5  Декрету Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 2  статті 16 Декрету до резидентів,  нерезидентів, винних  у  порушенні  правил валютного регулювання і валютного  контролю,  застосовуються  такі міри відповідальності (фінансові санкції):

за здійснення операцій з валютними цінностями, що  потребують одержання ліцензії Національного банку України згідно з пунктом  4 статті 5 цього  Декрету,  без  одержання  індивідуальної  ліцензії Національного банку України - штраф  у  сумі,  еквівалентній  сумі зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту  України  за обмінним курсом Національного банку  України  на  день  здійснення таких операцій.

Операція, за яку  позивач притягнутий до відповідальності, не  визначена у пункті 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України  № 15-93.

Відповідальності за порушення частині 3 статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України цим Декретом не передбачена.

Крім того, штрафні санкції за  даним Декретом застосовуються лише Національним банком України та підпорядкованими йому установами.

Такого ж висновку додержується і Вищий адміністративний суд України у конкретній справі № 9/124 від 01.02.2007.

З матеріалів справи вбачається, що та банківська установа, яка  здійснила  проведення відповідну платіжну  операцію, не  притягнута до відповідальності на підставі  вказаного Декрету.

Судова колегія звертає увагу на те, що у  податковому повідомленні-рішенні Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим  № /0 від 19.01.2004, яким накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю „Крим Інтеройл”,  правовою підставою для  стягнення штрафу визначено - пеня за порушення строків  розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (а.с.17 т.1), що суперечить акту перевірки від 19.01.2004, на підставі якого прийнято рішення про застосування відповідальності.

Судова колегія також звертає увагу на те, що рішення про застосування штрафу за порушення оформлено податковим повідомленням-рішенням. Але згідно пункту 1.9 статті 1  Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  від 21.12.2000 № 2181-III податкове повідомлення  - письмове повідомлення контролюючого органу про  обов’язок платника  податків сплатити суму  податкового зобов’язання, визначену контролюючим органом у разі,  передбаченому у цьому Законі.

Таким чином, судова колегія  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим  № /0 від 19.01.2004, яким накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю „Крим Інтеройл”, прийнято з порушенням діючого законодавства.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову  або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що  суд першої інстанції правильно встановив  обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі такого судова колегія залишає постанову суду  без змін, а  апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.06.2007 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.А. Лисенко

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

З.Д. Маслова