ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.07 р.                                                                             Справа № 26/54а

Постановлена у нарадчій кімнаті 30 березня 2007 р. о 18 год. 05 хв.

Господарський суд Донецької області  у складі судді  Наумової  К.Г.

При секретарі судового засідання – Капустін А.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу №   26/54а

за  позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю “Донместпром”                           (м. Донецьк, Донецької обл.)

до відповідача:            Державної податкової інспекції    у Ворошиловському районі           м. Донецька (м. Донецьк, Донецької обл.)

про     визнання недійсними податкових повідомлень-рішень                                                              від 21.07.2006р. №/0  та /0

Товариство  з обмеженою відповідальністю “Донместпром” (м. Донецьк, Донецької обл.)   звернулось   до господарського суду Донецької області  з адміністративним позовом  до Державної податкової інспекції    у Ворошиловському районі м. Донецька (м. Донецьк, Донецької обл.), далі за текстом “ДПІ”,  про  визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 21.07.2006р. № /0, яким позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 9013 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі  2704 грн. у загальній сумі 11717 грн. та /0, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з  ПДВ по декларації за жовтень 2005 р. у сумі 7211 грн.  та застосовані фінансові санкції у сумі  3605 грн. 50 коп.

Позивач посилається на наступне.

Позивач вважає, що висновки ДПІ  не відповідають законодавству та фактичним обставинам. Відповідно до ст.. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” до валових витрат відносяться будь-які  витрати платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, до яких включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції і охорони праці. Придбання канцелярських товарів підтверджується документами, також документально (акт списання на господарські потреби підприємства від 30.12.2005 року за № 13) підтверджується їх використання у господарській діяльності. ДПІ також не враховано, що позивач займається торгівельною і посередницькою діяльністю, що передбачає великі витрати канцелярських товарів на розсилання комерційних пропозицій, укладення договорів, пошук партнерів, вивчання ринків збуту товарів і цін та інше, і з даного виду діяльності отримує прибуток. ДПІ також  припустили розбіжність даних, які містяться у їх документах, зокрема  у акті перевірки вказано, що підприємство працює на 2 принтерах та 2 комп'ютера, а у довідці №31 ДПІ зазначено, що  підприємство працює на 4 принтерах та 4 комп'ютерах.

ДПІ проти позову заперечує посилаючись на наступне.

Позивачем включено до складу валових витрат у 2005 році 36054 грн. 44 коп. - вартість канцелярських товарів придбаних у ТОВ „Промисловий альянс Схід-Захід” по видатковій накладній від 08.11.2005 р. № 14736. Актом на списання на господарські потреби товариства від 30.12.2005 р.  № 13 всі канцелярські товари були списані. Крім того, позивачем придбавались канцелярські вироби  08.11.2005 р. у ТОВ „Спектр” на суму 231 грн. 7 коп. Позивачем  не надано до перевірки документів, які підтверджують факт використання канцелярських товарів придбаних у ТОВ „Промисловий альянс Схід-Захід” у господарській діяльності. Перевіркою встановлено заниження податку на прибуток за 2005 рік на 9013 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за листопад 2005 р. на  7210 грн. 89 коп. внаслідок віднесення до складу валових витрат витрат з придбання товарів, які не використовувались у власній господарській діяльності та включення суми ПДВ по даній операції до складу податкового кредиту з ПДВ. Зазначене на думку ДПІ є порушенням п. 5.1,  п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. Закону України „Про податок на додану вартість”. Фінансові санкції застосовані до позивача на підставі п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Дослідивши наявні в матеріалах справи  докази та заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

ДПІ була проведена планова  документальна перевірка   фінансово-господарської діяльності позивача за наслідками якої складено Акт від 07.07.2006 р. № 866/23-6/32685898  „Про результати  виїзної планової перевірки  ТОВ  “Донместпром”  ЄДРПОУ – 32685898  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.”

У  акті відображено наступне. Перевіркою встановлено, що у порушення п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” підприємством неправомірно включено до складу валових витрат у 2005 р. суму 36053 грн. 44 коп.  на придбання канцелярських     товарів  від     ТОВ  „Промисловий альянс    Схід-Захід”. Актом списання на господарські потреби підприємства від 30.12.2005р. № 13 усі канцелярські вироби були списані. Крім того, підприємством 08.11.2005р. придбавались канцелярські вироби від ТОВ "Спектр" № 1/1862 від 08.11.2005рн. на суму 231,07 грн. для власних потреб. Дане порушення встановлено шляхом порівняння Декларації з прибутку підприємства за 2005 р, з даними відомості валових витрат за 2005 р., аналізу рахунку 6312 та первинних документів.  Підприємством не надано до перевірки документи, що підтверджують факт використання зазначених канцелярських товарів у власній господарський діяльності. Підприємством до складу валових витрат віднесені витрати, пов’язані з придбанням канцелярських виробів у великому обсязі, які не передбачають у подальшому отримання прибутку від даного придбання.

У порушення п.п. 7..4. п. 7.4 ст. 7, п. 4.2 ст. 4  Закону України “Про податок на додану вартість” підприємством до складу податкового кредиту віднесено ПДВ у сумі 7210 грн. 89 коп. з придбання канцелярських виробів, які не використовувались у господарській діяльності.

На підставі даного акту, ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення від 21.07.2006р.:

№ /0, яким позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 9013 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі  2704 грн. у загальній сумі 11717 грн. та

№ /0, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з  ПДВ по декларації за жовтень 2005 р. у сумі 7211 грн.  та застосовані фінансові санкції у сумі  3605 грн. 50 коп.

П. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, на які послалось ДПІ, встановлено, що валовими  витратами виробництва та обігу вважається  сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Матеріалами справи встановлюється наступне.

Згідно договору купівлі-продажу № 4/11-05 укладеним  з ТОВ  „Промисловий альянс    Схід-Захід” 02.11.2005 р. та Додатку № 1 до цього договору (перелік продукції), позивач придбав канцелярські вироби (папір для письма, папір  для факсу, папір для принтера, сегрегатори, лотки для паперу, щоденники, картриджі для принтера та ксерокса) на суму 36053 грн. 44 коп.  Позивачу була видана податкова накладна № 14736 від 08.11.2005 р. Товар переданий позивачу згідно витратній накладній № 14736 від 08.11.2005 р. Згідно відомості на видачу канцелярських виробів № 7 від 08. 11.2005 р. канцелярські витрати передані працівникам підприємства для використання. Відповідно акту  списання № 13 від 10.12.2005 р. канцелярські вироби списані з балансу.

Зазначені витрати віднесені позивачем до складу валових витрат.

Згідно накладної № 1/1862 від 08.11.2005 р. підприємство придбало у ТОВ „Спект” канцелярські вироби, а саме швидкозшивачі,  папки,  касова книга, коректор, клей, файли, скріпки, папір для факсу, папір  на суму 231,07 грн.

З наведеного вбачається, що позивачем придбавались у зазначених підприємств різні канцелярські вироби.

Відповідно  до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 р. N 246, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.999 р. за N 751/4044, для цілей бухгалтерського обліку  під малоцінними та швидкозношуваними предметами вважаються предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року.

П. 23 Положення встановлено, що вартість малоцінних та швидкозношуваних предметів, що передані в експлуатацію, виключається зі складу активів (списується з балансу) з подальшою організацією оперативного кількісного обліку таких предметів за місцями експлуатації і відповідними особами протягом строку їх фактичного використання.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач списав з балансу канцелярські товари, які відповідно до наведеного стандарту бухгалтерського обліку, віднесені до малоцінних  та швидкозношуваних предметів у зв’язку їхпередаче для використання. Наведені норми не пов’язують списання цих предметів з балансу з моментом  їх безпосереднього використання  у господарській діяльності.

П.п. 2.3.2. 2.3.4. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджено  Наказом ДПА України від 10 серпня 2005 р. N 327, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205 встановлено наступне.

За кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень;

зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів;

Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання (наприклад, "приховування об'єкта оподаткування", "розкрадання", "привласнення", "описка" тощо).

У порушення наведених вимог, ДПІ в акті перевірки не зазначений перелік документів, які,  на думку ДПІ, можуть підтвердити  факт використання зазначених канцелярських товарів у власній господарський діяльності. Крім цього, акт містить припущення, а саме зазначення в акті, що   „Підприємством до складу валових витрат віднесені витрати, пов’язані з придбанням канцелярських виробів у великому обсязі, які не передбачають у подальшому отримання прибутку від даного придбання.”, тобто висновки ДПІ зроблені на припущеннях .

Відповідно до п. 2. ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, висновки ДПІ щодо порушення позивачем вимог Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а  доводи на які послалась ДПІ в акті перевірки та під час судового розгляду не заслуговують на увагу.

Відповідно до акту перевірки, підставою для прийняття рішення, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з  ПДВ, стало  порушення позивачем п.п. 7.4.4  п. 7.4 ст. 7  Закону України „Про податок на додану вартість”  - підприємством включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 7210 грн. 89 коп.   по операції з придбання канцелярських товарів у ТОВ  „Промисловий альянс    Схід-Захід”, які не використовувались підприємством у господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 7.4.4. п. 7.4 ст. 7  Закону України „Про податок на додану вартість”, на який послалось ДПІ, у разі коли платник придбає товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, що сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Як встановлено під час розгляду даної справи, витрати  на придбання канцелярських товарів правомірно віднесені позивачем до складу валових витрат, відповідно правомірно віднесений ПДВ по даним операціям  до складу податкового кредиту.

У даному повідомленні-рішенні ДПІ також помилково зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ за жовтень 2005 року, хоча позивачем операція з придбання канцелярських товарів відображена у податковому обліку ПДВ у листопаді 200р., тобто ДПІ невірно визначений податковий період у якому на думку ДПІ припущено порушення.

З огляду на зазначене, податкові повідомлення-рішення від 21.07.2006р.:

№ /0, яким позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 9013 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі  2704 грн. у загальній сумі 11717 грн. та

№ /0, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з  ПДВ по декларації за жовтень 2005 р. у сумі 7211 грн.  та застосовані фінансові санкції у сумі  3605 грн. 50 коп.

не можуть вважатися законними та підлягають визнанню недійсними,  відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Судові витрати, згідно зі ст. 87 цього кодексу, складаються з судового збору та витрат пов’язаних з розглядом справи.

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору у сумі   3 грн. 40 коп., які підтверджуються  платіжним дорученням № 2713 від 12.02.2007 р., підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок  коштів Державного бюджету.

Враховуючи викладене та,  керуючись Законами України „Про оподаткування прибутку підприємств”, “Про податок на додану вартість”,  Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 р. N 246, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.999 р. за N 751/4044, Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджено  Наказом ДПА України від 10 серпня 2005 р. N 327, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205.,

ст. ст. 7 –12, 69-86, 94, 122-163, 254  Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції   у Ворошиловському районі м. Донецька від 21.07.2006р.:

№ /0, яким Товариству  з обмеженою відповідальністю “Донместпром” (м. Донецьк, Донецької обл.) визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток у сумі 9013 грн. та застосовані фінансові санкції у сумі  2704 грн. у загальній сумі 11717 грн. та

№ /0, яким встановлено завищення Товариством  з обмеженою відповідальністю “Донместпром” (м. Донецьк, Донецької обл.) суми бюджетного відшкодування з  ПДВ по декларації за жовтень 2005 р. у сумі 7211 грн.  та застосовані фінансові санкції у сумі  3605 грн. 50 коп.

Товариство  з обмеженою відповідальністю “Донместпром” (м. Донецьк, Донецької обл.)   звернулось   до господарського суду Донецької області  з адміністративним позовом  до Державної податкової інспекції    у Ворошилівському районі м. Донецька (м. Донецьк, Донецької обл.),

Стягнути з коштів Державного бюджету України  на користь Товариства  з обмеженою відповідальністю “Донместпром” (м. Донецьк, Донецької обл.)   витрати по сплаті державного мита у сумі 3 грн. 40 коп.

Зазначена постанова  може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

Постанову підписано  04 квітня 2007 р.

Суддя