КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2007                                                                                           № 13/380-12/693

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Яценко О.С. (дов. № 1/7 від 17.01.2007 р.)

від відповідача   -                   не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний синдикат "Машков та друзі"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.04.2007

у справі № 13/380-12/693

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний синдикат "Машков та друзі"

до                                                   Дочірнього підприємства "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про                                                  стягнення 34930,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридичний синдикат „Машковта друзі” (далі – ТОВ „Юридичний синдикат „Машков та друзі”, позивач) заявлено позовні вимоги про зобов’язання Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (далі – ДП „Нафтогазбезпека”, відповідач) підписати акти здачі-прийому виконаних робіт від 01.02.05 р., 01.03.05 р., 01.04.05 р. та 04.05.05 р., а також стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 34 930, 24 грн. (32 000 грн. - основний борг, 2 930, 24 грн. - пеня), що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору від 15.11.04 р. № 207 про надання юридичних послуг.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2007 р. у справі № 13/380-12/693 в задоволенні позовних вимог відмовлено з мотивів недоведеності позивачем факту надання відповідачу зазначених в позові юридичних послуг.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав, свого повноважного представника в судове засідання апеляційної інстанції не направив. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи, без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2004 р. між сторонами укладено договір        № 207 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого позивач зобов’язався надавати юридичні послуги, визначені п. 1, а відповідач зобов’язався приймати та оплачувати послуги (далі – Договір).

Відповідно до п. 3.5 Договору, сторони погодили, що оплата виконаних робіт відбувається протягом 3-х банківських днів з моменту укладення сторонами актів виконаних робіт.

В підтвердження факту виконання робіт, позивач посилається на реєстри виконаних робіт та на акти здачі-прийому виконаних робіт.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, зазначив у рішенні, що Акт здачі-прийому виконаних робіт від 01.02.2005 р. підписаний неуповноваженою особою, акти від 01.03.05 р., 01.04.05 р. та 04.05.05 р. відповідачем не підписано, а наданих реєстрів, підписаних лише позивачем, недостатньо для доведення фактичного надання юридичних послуг.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого господарського суду з наступних підстав.

В матеріалах справи наявні копії реєстрів виконаних робіт від 28.01.05 р., 31.03.05р. та 30.04.05р., з яких вбачається, що в даних реєстрах зазначено перелік робіт, кількість витрачених годин та задіяних осіб. Засвідчені ці реєстри підписом представника позивача.

На виконання умов п. 2.2.3 Договору, позивачем надсилались відповідачу для підписання Акти здачі-прийому виконаних робіт, про що свідчать листи від 23.03.05 р. №73/5, від 06.04.05 р. №75/5, від 25.04.05 р. №77/5, від 12.05.05 р. №79/5.

Доказів надсилання на адресу позивача будь-яких зауважень відповідача або його заперечень стосовно зазначених в надісланих актах робіт в матеріалах справи не міститься. Однак, в порушення  умови п. 2.2.3 Договору, надіслані акти відповідач не підписав без пояснення причин, та за виконані роботи не сплатив.

Станом на день подання позову борг відповідача за надані послуги в період з січня по квітень 2005 р. склав 32 000 грн.

Незважаючи на твердження відповідача в суді першої інстанції про те, що протягом січня-квітня 2005 р. позивач не виконав жодного взятого на себе зобов’язання за договором, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували заперечення відповідача проти факту виконання робіт: вимоги розірвати договір у зв’язку з невиконанням позивачем своїх обов’язків за договором, листи на адресу позивача із запереченням проти факту виконання робіт, тощо.

Лист відповідача № 53-10-254 від 23.03.2005 р. (копія – а.с. 28) містить пропозицію відповідача позивачу розірвати Договір № 207 від 15.11.2004 р. за згодою сторін у зв’язку з тим, що на даний час підприємство не потребує надання зі сторони позивача юридичних послуг.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки доказів надання відповідачем позивачу заперечень проти зазначених в актах робіт або вимог про розірвання договору у зв’язку з невиконанням позивачем обумовлених договором робіт в матеріалах справи не міститься, то апеляційний суд приходить до висновку, що безпідставне ухилення відповідача від підписання актів здачі-прийому виконаних робіт не спростовує факту виконання позивачем цих робіт та не звільняє відповідача від встановленого договором обов’язку оплатити надані позивачем послуги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 32000,00 грн. заборгованості за надані позивачем юридичні послуги, згідно з актами здачі-прийому виконаних робіт від 01.02. 05 р., 01.03.05 р., 01.04.05 р. та 04.05.05 р., є обґрунтованими.

Виходячи з вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, апеляційний суд визнає також правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 2930,24 грн. за розрахунком позивача (а.с. 3).

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Судові витрати у загальній сумі 643,00 грн., з яких 350,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви та 175,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги, а також 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача, у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 102, п.2 ч.1 ст.103, п.п. 1, 3 ст.104, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридичний синдикат „Машков та друзі” задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2007 р. у справі № 13/380-12/693 скасувати повністю і прийняти нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридичний синдикат „Машков та друзі” до Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” про стягнення 34 930 грн. 24 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. І. Гонти, 3-а, поштова адреса: 03039, м. Київ, вул. Грінченка, 18, п/р 183 в АБ „ВАБанк”,  м. Київ, МФО 321637, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридичний синдикат „Машков та друзі” (07400, Київська обл., м. Бровари, пр. Незалежності, 10-Б, кв. 43, п/р 9000 в  АКІБ „УкрСиббанк”, м. Харків, МФО 351005, ) 32000 (тринадцять дві тисячі) грн. 00 коп. боргу, 2930 (дві тисячі дев’ятсот тридцять) грн. 24 коп. пені та 643 (шістсот сорок три) грн. 23 коп. судових витрат за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 13/380-12/693 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набуває законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

04.09.07 (відправлено)