ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.11.07                                                                                           Справа№ 29/133а

За позовом:
Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, м. Львів,

до відповідача 1:
Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „Онтен” ЛТД, м. Львів,

до відповідача 2:
Приватного підприємства „Укркристалмет”, м. Червоноград,

про:
визнання недійсним господарського зобов’язання.

Суддя М. Синчук

За участю представників:

позивача:
не з’явився,

відповідача:
не з’явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „Онтен” ЛТД, приватного підприємства „Укркристалмет”, про визнання недійсним господарського зобов’язання. Ухвалою від 12.09.2007 р. провадження у справі відкрито, позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 08.10.2007 р. Розгляд справи відкладено на 12.11.2007 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просить визнати недійсним господарське зобов’язання, яке виникло між ТзОВ ВКФ „Онтен” ЛТД та ПП „Укркристалмет” на підставі накладної №0004039 від 18.02.2004 р. на суму 2’217,43 грн. на підставі ст. 207 ГК України, з підстав невідповідності його вимогам закону та застосувати наслідки недійсності передбачені ст. 208 ГК України, з підстав невідповвідності його вимогам закону.

Відповідач 1 та відповідач 2 явки уповноважених представників не забезпечили, вимог ухвал суду не виконали, заперечень по суті спору не подали.

Суд розглядає справу в порядку ст. 71 КАС України на основі наявних доказів.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (свідоцтво про державну реєстрацію, Довідку про включення до ЄДРПОУ, податкову накладну, висновок експерта та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Між ПП „Укркристалмет” (продавець) в особі директора Бухарова В. В. та ТзОВ ВКФ „Онтен” ЛТД (покупець) виникло господарське зобов’язання, що підтверджується виписаною ПП „Укркристалмет” податковою накладною №0004039 від 18.02.2004 року на суму 2’217,43 грн., в т.ч. ПДВ 369,57 грн.

Позивач (ДПІ у Франківському районі м. Львова) зазначає, що виписана податкова накладна накладною №0004039 від 18.02.2004 року на суму 2’217,43 грн., яка видана ПП “Укркристалмет” ТзОВ ВКФ „Онтен” ЛТД, підписана не уповноваженою особою, а саме не директором ПП “Укркристалмет” Бухаровим В. В., а іншою особою –Сікірою В. Б.

Своє твердження обґрунтовує долученим до матеріалів справи Висновком №3250 від 18.10.2005 року судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінальної справи №144-5900, проведеної експертами Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно із вказаним висновком підписи від імені Бухарова В. В. в податковій накладній №0004039 від 18.02.2004 року, виконані Сікірою Вірою Борисівною.

Підписання особою (органом юридичної особи) угоди без відповідних повноважень, а також з порушенням наданих їй повноважень є підставою для визнання укладеної угоди недійсною як такої, що не відповідає вимогам закону, тому господарське зобов’язання, що виникло між  між ТзОВ ВКФ „Онтен” ЛТД та ПП „Укркристалмет” на підставі накладної №0004039 від 18.02.2004 року підлягає визнанню недійсним.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 20.04.2006 року № 20-09/967, Приватне підприємство “Укркристалмет” (ід. код 30297396, адреса: 80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Радехівська, 20) 12.08.2004 року вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Норма аналогічного змісту встановлена в ст. 111 ЦК України.

Тому суд на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України закриває провадження у справі щодо відповідача 2 (Приватного підприємства “Укркристалмет”).

Щодо позовної вимоги про застосування правових наслідків визнання господарського зобов”язання недійсним відповідно до ст. 208 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року суд відзначає, що у разі визнання недійсним господарського зобов’язання з підстав невідповідності його вимогам закону, кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за зобов’язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі –відшкодувати його вартість грошима. Тому суд дійшов до висновку, що підстав для застосування наслідків немає, оскільки вимоги про повернення можуть бути заявлені стороною за угодою, а не податковим органом, оскільки право вимоги повернути все одержане відповідно до ч. 2 ст. 208 ГК України належить стороні угоди.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п. 3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, п. 5 ч. 1 ст. 157, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Визнати недійсним господарське зобов’язання, що виникло між ТзОВ ВКФ „Онтен” ЛТД та ПП „Укркристалмет” на підставі накладної №0004039 від 18.02.2004 року на суму 2’217,43 грн.

3.          Закрити провадження у справі щодо відповідача 2 (Приватного підприємства “Укркристалмет”, м. Червоноград Львівської області).

4.          В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Постанову може бути оскаржено в порядку, передбаченому Розділом IV КАС України.

Суддя                                                                                                       Синчук М.М.