ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" травня 2007 р.

11:30

Справа №  1/6/07

м. Миколаїв

За позовом: Южноукраїнська
об'єднана державна податкова інспекція                    Миколаївської області
/55000,
Миколаївська область, м. Южноукраїнск, вул. Комсомольська, 3/ До
відповідача: Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа                              ОСОБА_1.                            /АДРЕСА_1/ про:
звернення стягнення на активи відповідача податкового боргу в сумі 3 911, 17
грн.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від
позивача: Остапенко Л.М., довіреність від 04.04.2007р.

Приймаченко І.В.,
довіреність від 03.05.2007р.

Від
відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 07.03.2007р.

Позивач  звернувся з позовом про стягнення за рахунок
активів відповідача податкового боргу у сумі 3 911, 17 грн. /3 910 грн.
(штрафна санкція) + 0, 13 грн. (заборгованість за сплату патенту) + 1, 04 грн.
пеня/ мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено строки подання
податкової декларації по податку на додану вартість, встановлені п.п.4.1.4
п.4.1 статті 4 Закону України “Про порядок погашення  зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, за що
у відповідності до п.17.1.1 статті 17 зазначеного Закону застосована штрафна
санкція у сумі 170 грн. (десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян) за
кожне таке неподання або її затримку, з цього приводу прийнято податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 03.02.2006 року та направлені відповідачу І і
ІІ податкові вимоги, які отримані відповідачем, у встановленому порядку не
оспорені, тобто є узгодженими, податковий борг у добровільному порядку
відповідачем не сплачений.

Відповідач позов не визнає у
письмових запереченнях пояснив (а.с.27), що декларації з податку на додану
вартість здавались раз у квартал, оскільки інспектор податкового органу жодного
разу не повідомила її про необхідність подання щомісячної, а не квартальної
звітності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представників сторін у судовому засіданні,   суд -

в с т а н о в
и в:

відповідач  є суб'єктом підприємницької діяльності, який
взятий позивачем на облік з 05.11.2003 року та являється платником податку на
додану вартість з 24.12.2003 року і відповідно до статті 9 Закону України
“Про систему оподаткування” у встановлені строки  зобов'язаний подавати звітність до
податкового органу.

Згідно п.п.4.1.4 п.4.1 статті 4 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” платник податку для якого базовий податковий (звітний) період
дорівнює календарному місяцю, зобов'язаний протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця подати
податкову декларацію.

Як свідчить акт перевірки відповідача
НОМЕР_2 від 04.04.2006 року (а.с.37-42) в порушення вищезазначених вимог
законодавства відповідачем подано протягом 2004 року декларації по ПДВ, як
квартальну звітність:

2004 рік

-          І квартал 2004 року за НОМЕР_3 від
23.04.2004р.

-          ІІ квартал 2004 року за НОМЕР_4 від
16.07.2004р.

-          ІІІ квартал 2004 року за НОМЕР_5 від
22.10.2004р.

-          жовтень, листопад, грудень -звітність
не подавалась.

2005 рік

-          звітність не подавалась.

Відповідальність за вказане порушення
передбачена пунктом 17.1. 1  статті 17 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян) 170 грн. за кожне таке неподання або її
затримку, що складає в даному випадку 3 910 грн. (170 грн. х 23 місяці = 3
910 грн.).

Крім цього станом на 02.03.2007 року
у відповідача в результаті неповної сплати нарахованої суми за торговий патент
утворилась заборгованість в сумі 0, 13 грн., що підтверджується особовою
карткою платника та розрахунком позивача (а.с.11-12) на яку відповідно до ст.16
Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” нарахована пеня у сумі 1, 04 грн.

Оскільки податкове зобов'язання
відповідача визначено позивачем самостійно, то відповідно статті 6 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”  позивач правомірно направив
відповідачу податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 03.02.2006 року (а.с.14)
та І і ІІ податкові вимоги (а.с.13), які останнім у адміністративному чи судовому
порядку не оспорені, отже є узгодженими.

Відповідно пункту 5.4.1 статті 5 Закону
України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”  узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлені строки, визнається
сумою податкового боргу платника податків.

Податковий борг платника податків
відповідно пункту 3.1.1. статті 3
вказаного вище закону погашається за рахунок його активів на підставі
рішення суду.

Заперечення відповідача щодо не
повідомлення його інспектором податкового органу про необхідність подання
щомісячної звітності з податку на додану вартість судом відхиляються, оскільки  відповідно до статті 68 Конституції
України  кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не
звільняє від юридичної відповідальності.

За таких обставин позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

Позов
задовольнити.

Стягнути за рахунок активів з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_6/ на користь Южноукраїнської об'єднаної
державної податкової інспекції
Миколаївської області /55001, Миколаївська область, м.
Южноукраїнськ, вул. Комсомольська, 3, код ЄДРПО 22427874/  3 911, 17 грн. податкового
боргу.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258
Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою
позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя