ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 11/197/07
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:
судді: Колоколова
суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.
секретарі судового засідання: Бухтіяровій
участю представників сторін:
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства відкритого
рішення господарського суду Миколаївської
області від „29” травня 2007 року

по
справі № 11/197/07

за
позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, Миколаївська область,
Миколаївський район, с. Крива Балка

до
Акціонерного
товариства відкритого типу „Гілея”, Миколаївська область,             м. Первомайськ

про
стягнення 50 000
грн.

В С Т А Н О В И В :

07.05.2007
року Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту
-позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною
заявою про стягнення з  Акціонерного
товариства відкритого типу „Гілея” (далі по тексту -відповідач) заборгованості
в розмірі 50 000 грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та
умов укладеного між сторонами договору свої зобов'язання в частині повної
оплати за отримані автотранспортні послуги не виконав, виставлені позивачем рахунки
не сплатив, чим завдав матеріальної шкоди правам та законним інтересам
позивача.

Рішенням
господарського суду Миколаївської області від 29.05.2007 року у справі №
11/197/07 (суддя Василяка К.Л.) позов Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Акціонерного
товариства відкритого типу „Гілея” на користь позивача 50 000 грн. боргу, 500
грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. На виконання цього
рішення господарським судом Миколаївської області 11.06.2007 року видано
відповідний наказ.

Не
погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, АТВТ
„Гілея” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю і прийняти нове,
яким провадження у справі припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.
Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та
всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку
доказам, порушив та невірно застосував норми матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не
відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На
думку скаржника, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення
неправомірно та безпідставно не прийняв до уваги та відхилив факт того, що у
договорі НОМЕР_1 від 22.08.2006 року на перевезення цукрових буряків відсутні
істотні умови, що є порушенням вимог статей 180 та 181 Господарського кодексу
України та статті 50 Закону України „Про автомобільний транспорт”, а тому цей
договір є неукладеним і не можуть виникати спори щодо виконання його умов.

Позивач
відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, представники сторін в судове
засідання не з'явилися без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду
скарги не заявляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать відповідні
поштові повідомлення НОМЕР_2 від 23.08.2007 року та НОМЕР_3 від 23.08.2007
року, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла до наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи, 22.08.2006 року між АТВТ „Гілея” (Замовник) та
ПП „Покрищенко” (Перевізник) укладено договір НОМЕР_1 на перевезення цукрових
буряків (а.с.9-10), згідно із пунктом 1.1 якого предметом цього Договору є
надання Перевізником послуг по перевезенню цукрових буряків відповідно до вимог
та на підставі розпоряджень замовника і прийняття та оплата наданих послуг
останнім. Перевезення здійснюється з моменту початку копання цукрових буряків
до моменту закінчення сезону їх переробки в 2006 році. Вантаж перевозиться
навалом.

Розділом
2 Договору сторонами встановлено вартість 1 тн/км перевезення вантажу та
порядок розрахунків.

Так,
перевезення вантажу оплачується Замовником шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок Перевізника 2 рази на місяць відповідно до виставлених
рахунків, на протязі 5-ти банківських днів після складення взаєморозрахунків.
Кінцевий розрахунок за надані послуги здійснюється протягом місяця з дати
закінчення вивезення вантажу і підписання сторонами акта звірки
взаєморозрахунків (пункт 2.2 Договору).

Відповідно
до пунктів 6.5-6.6 Договору, даний договір набуває чинності з моменту його
підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків. Цей договір
без додатків складає три аркуша тексту і підписаний при повному розумінні
сторонами предмету Договору.

01.10.2006
року сторонами підписано додаткову угоду НОМЕР_4 від 01.10.2006 року до
договору НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від 22.08.2006 року, згідно
якої внесено зміни у вказаний Договір. Дана угода є невід'ємною частиною
договору НОМЕР_1 від 22.08.2006 року.

На
виконання своїх обов'язків по договору НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків
від 22.08.2006 року СПД ОСОБА_1 протягом вересня-листопада 2006 року надало
АТВТ „Гілея” послуги по перевезенню цукрового буряка, що підтверджується
складеними сторонами актами здачі-приймання робіт:

- від
22.09.2006 року на суму 69 610,76 грн. (а.с.19);

- від
03.10.2006 року на суму 62 482,57 грн. (а.с.18);

- від
12.10.2006 року на суму 89 060,47 грн. (а.с.17);

- від
06.11.2006 року на суму 147 859,48 грн. (а.с.16);

- від
09.11.2006 року на суму 4 896 грн. (а.с.32);

- від
09.11.2006 року на суму 15 242,08 грн. (а.с.21);

- від
09.11.2006 року на суму 18 054,22 грн. (а.с.15);

- від
09.11.2006 року на суму 3 692,94 грн. (а.с.20).

На
підставі виконаних робіт та вказаних актів, позивач виставив відповідачу
рахунки за вказані транспортні послуги на загальну суму 410 898,52 грн., яка
склалася з:

- 69
610,76 грн. за рахунком НОМЕР_5 від 22.09.2006 року (а.с.34);

- 62
482,57 грн. за рахунком НОМЕР_6 від 03.10.2006 року (а.с.35);

- 89
060,47 грн. за рахунком НОМЕР_7 від 12.10.2006 року (а.с.36);

- 147
859,48 грн. за рахунком НОМЕР_8 від 06.11.2006 року (а.с.34);

- 4
896 грн. за рахунком НОМЕР_9 від 09.11.2006 року (а.с.33);

- 15
242,08 грн. за рахунком НОМЕР_10 від 09.11.2006 року (а.с.35);

- 18
054,22 грн. за рахунком НОМЕР_11 від 09.11.2006 року (а.с.36);

- 3
692,94 грн. за рахунком НОМЕР_12 від 09.11.2006 року (а.с.33).

АТВТ
„Гілея” свої обов'язки по договору НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від
22.08.2006 року в частині повної оплати за отримані від позивача послуги по
перевезенню цукрового буряка виконало частково -лише на 107 608 грн., що
підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку позивача від
04.10.2006 року, від 09.10.2006 року, від 17.10.2006 року та від 20.10.2006
року (а.с.13-14).

Таким
чином, непогашена заборгованість АТВТ „Гілея” перед СПД ОСОБА_1 по договору
НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від 22.08.2006 року складає 303 290,52
грн., що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки від 30.11.2007
року (а.с.12).

Судова
колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення
позовних вимог СПД ОСОБА_1 та стягнення на його користь з відповідача
заборгованості в розмірі 50 000 грн. і вважає, що доводи та вимоги АТВТ
„Гілея”, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно
із пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно
до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших
актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
із пунктом 1 статті 307 Господарського кодексу України, що також встановлено
пунктом 1 статті 909 Цивільного кодексу України, одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником)
вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк
та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену
плату.

Таким
чином, АТВТ „Гілея” в порушення зазначених норм чинного законодавства та умов
договору НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від 22.08.2006 року свої
обов'язки в частині повної оплати за отримані від позивача послуги по
перевезенню цукрового буряка виконало неналежним чином, в зв'язку з чим
залишена непогашеною заборгованість в сумі 303 290,52 грн., з яких СПД ОСОБА_1
просить стягнути 50 000 грн., що і підлягають стягненню.

Доводи
скаржника відносно того, що договір НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від
22.08.2006 року фактично є неукладеним, а тому не можуть виникати спори щодо
виконання його умов, судовою колегією не приймаються, виходячи з такого.

Досягнення
згоди сторін з усіх істотних умов договору, вимога стосовно якого міститься в
статті 180 Господарського кодексу України, може доводитися при розгляді справи
господарським судом всіма передбаченими законом засобами доказування з
урахуванням правил стаття 34 Господарського процесуального кодексу України про
належність і допустимість доказів.

Сама
по собі відсутність у договорі посилання на ту чи іншу істотну умову не
свідчить про недосягнення згоди сторін щодо такої умови при наявності доказів,
які б підтверджували відповідне волевиявлення сторін. Факт виконання сторонами
повністю або частково своїх обов'язків за договором є підтвердженням  згоди сторін на його укладення.

Наявні
у справі належні докази, ретельно досліджені судом, беззаперечно свідчать про
те, що сторони у договорі НОМЕР_1 на перевезення цукрових буряків від
22.08.2006 року узгодили його предмет, ціну та строк дії, як того вимагає
частина 3 статті 180 Господарського кодексу України, цей договір виконувався
сторонами і будь-яких непорозумінь щодо істотних умов договору в процесі його
виконання між сторонами не виникало.

АТВТ
„Гілея” ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної
інстанції не надало, його представник в судове засідання не з'явився, а тому
зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді
апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення
статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті
обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене
повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на
підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та
обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення
позовних вимог.

За
викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду
Миколаївської області від 29.05.2007 року по справі № 11/197/07 відповідає
вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 99, 101-105  Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення
господарського суду Миколаївської області від 29.05.2007 року по справі №
11/197/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства
відкритого типу „Гілея” без задоволення.

Постанова
в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає
законної сили з дня її прийняття.

Постанову
апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий
суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров