СУД
У Х В А Л А

4 вересня  2007р.
Справа
№  8/181

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства „Прилуцький завод „Білкозин”, вул.Дружби Народів 44,
м.Прилуки, 17507

про
стягнення 308грн.55коп.

Суддя     Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН:

від позивача: не
з'явився

від відповідача: Опанасенко
В.В. -юрисконсульт, довір.пост. №899 від 21.06.07р.

Позивачем
заявлені позовні вимоги про стягнення 308грн.55коп. пені за несвоєчасну оплати
товару, відпущеного відповідачу по накладним на підставі договору
купівлі-продажу НОМЕР_1.

Відповідач у відзиві на позов
позовні вимоги визнає та заперечує проти відшкодування судових витрат в частині
стягнення 4500грн., сплачених позивачем
за послуги адвоката, посилаючись на те, що оплата послуг була здійснена
на підставі угоди від 21.05.07р., а не на виконання угоди від 22.05.07р., яка
знаходиться в матеріалах справи. Крім того, відповідач зазначає, що сума
гонорару не є розумно обгрунтованою за її розміром з урахуванням ціни позову.

До початку судового засідання від
позивача надійшла заява з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку
з неможливістю явки в судове засідання уповноваженого представника позивача з
підстав прийняття ним участі в судовому засіданні у Верховному Суді України.

Заявлене відповідачем клопотання про
відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу судом задоволено.

Відповідачем подано клопотання про
залучення до матеріалів справи  оригіналу
платіжного доручення НОМЕР_2 на суму 308грн.55коп. та повідомлено суд, що сума
пені сплачена відповідачем в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника відповідача, оглянувши оригінал наданого
відповідачем платіжного доручення, суд встановив, що заявлена до стягнення пеня
в сумі 308грн.55коп. сплачена відповідачем в повному обсязі, що підтверджується
вищезазначеним платіжним дорученням НОМЕР_2 з відміткою банківської установи
про проведення платежу. За таких обставин, суд вважає, що спір між сторонами
врегульований, предмет спору відсутній, а тому провадження у справі підлягає
припиненню.

В зв'язку з тим, що відповідачем
надані докази сплати спірної суми, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд
справи, тому клопотання позивача задоволенню не підлягає.

В позовній заяві позивач просить  покласти на відповідача судові витрати по
даній справі в повному обсязі, в тому числі стягнути 4500грн. витрат, понесених
в зв'язку з оплатою послуг адвоката.

Порядок розподілу господарських витрат
встановлений ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до
ч.2 якої державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу  можуть бути покладені
незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних
дій якої виник спір.

Оскільки спір по даній справі виник
внаслідок неправильних дій відповідача, суд приходить до висновку, що державне
мито в сумі 102грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118грн. мають бути покладені на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем платіжним
дорученням НОМЕР_3 державне мито сплачено в сумі 128грн., що перевищує
встановлений Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.93р. “Про державне
мито” мінімальний розмір державного мита, зайве сплачена   сума -26грн. підлягає поверненню позивачу з
державного бюджету України.

Що стосується витрат на оплату послуг
адвоката, дана сума не підлягає відшкодуванню позивачу, виходячи з наступного:
ст.44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу
судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові
витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому
випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались,
та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Відповідно
до ч.3 ст.48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного Закону поширюється
тільки на осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться
в ст.2 Закону України "Про адвокатуру", яка зазначає, що адвокатом
може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за
спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав
кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською
діяльністю та прийняв Присягу адвоката України. Таким чином, ст.44
Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в
якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг лише
адвокатом, а не будь-яким представником. Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_4 про право на
зайняття адвокатською діяльністю від 27.06.06р.
і представляв інтереси позивача на підставі угоди про надання правової
допомоги від 22.05.07р. та довіреності від 23.05.07р., посвідченої приватним
нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу і зареєстрованої в реєстрі
за НОМЕР_5.   Статтею 49 ГПК України
передбачений розподіл господарських витрат, зокрема і витрат з оплатою послуг
адвокатів. Відшкодування цих витрат здійснюється за наявності документального
підтвердження витрат, пов'язаних з угодою про надання послуг щодо ведення
справи у суді, та належно оформленої довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату відповідних послуг. Як вбачається із
оригіналу видаткового касового ордеру НОМЕР_6 на суму 4500грн. (а.с.90), дана
сума була виплачена адвокату ОСОБА_2 на підставі угоди від 21.05.07р. Тобто,
іншої угоди, яка укладена між сторонами. Позивач не надала належних доказів,
які підтверджують факт понесення нею витрат на оплату послуг адвоката за угодою
від 22.05.07р. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не
оплачені послуги адвоката за угодою від 22.05.07р., а тому відсутні правові
підстави для покладення на відповідача витрат по оплаті послуг адвоката.

Отже, приймаючи до уваги
вищевикладене, провадження у справі підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 44,47,48,49,80
п.1-1,86 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И
В:

Провадження у справі припинити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Білкозин”, м.Прилуки, вул..Дружби народів, 44  (ідентифікаційни код 00418604, р/р
4710 в Чернігівській обласній філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 353014) на
користь суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_7, р/р НОМЕР_8 в  Чернігів ОД
ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348)
102грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Повернути ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_7, р/р НОМЕР_8 в
Чернігів ОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348)   з державного бюджету 26грн. зайве сплаченого
державного мита, яке перераховане платіжним дорученням №51 від 23.05.07р., що
знаходиться у матеріалах справи №8/181 господарського суду Чернігівської
області.

Суддя
Т.Г.Оленич