ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                   Справа № А39/519-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий - суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді: Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Кагарна В.В., довіреність від 03 квітня 2007 року № 2221/06-29;

від відповідача –Федорова Г.М., довіреність від 05 червня 2007 року №40;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Кривому Розі та апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу

постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2007 року у справі № А39/519-06

за позовом Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Кривому Розі

про вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року позивач –Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу звернувся до господарського суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі, в якому просив зобов’язати відповідача вчинити дії по підписанню Акта щомісячної звірки особових справ потерпілих та відповідно прийняти та узгодити загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2007 року у справі № А39/519-06 (суддя Ліпинський О.В.) позовні вимоги задоволені частково. Зобов’язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Кривому Розі вчинити дії по підписанню Акта щомісячної звірки особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відносно громадян: Воронов О.М., Лук’янчук О.К., Панасенко О.М., Чорний Є.М., Селін Ю.С., Маркович Я.М., Величко В.Є, Асмолова В.Ф., Лягуша В.В., Васько О.І., Широких Л.І., Чуєв В.С., Распутіна К.Є., Романенко С.В., Чернов М.О., Дмитрієва Н.Р., Шереметьєв В.В., Матковський В.Й. та прийняти і узгодити загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню за період із 04 березня 2003 року по 01 листопада 2006 року.

При винесенні постанови суд виходив із того, що витрати Пенсійного фонду України з виплати пенсій по інвалідності повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Не погодившись з постановою, відповідач –Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Кривому Розі, та позивач –Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу, звернулися до апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Відповідач просить постанову господарського суду скасувати та в задоволенні позову відмовити, в апеляційній скарзі зазначає, що потерпілі, які отримали каліцтво поза межами України і переїхали на постійне місце проживання не є застрахованими в Україні і за них не сплачувались страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому у відповідача не має підстав відшкодовувати виплачені Пенсійним фондом пенсії таким особам, оскільки таке відшкодування законом не передбачено.

Позивач не погоджується з постановою в частині визначення періоду відшкодування витрат з 04 березня 2003 року, просить винести нову постанову, якою зобов’язати відповідача вчинити дії по підписанню Актів щомісячної звірки особових справ потерпілих та відповідно прийняти та узгодити загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню із 01 квітня 2002 року по 01 листопада 2006 року. В апеляційній скарзі зазначає, що обов’язок по відшкодуванню пенсій у спірних правовідносинах у відповідача перед ПФУ виник з 04 січня 2001 року незважаючи на ведення в дію Порядку відшкодування 04 березня 2003 року, оскільки це не може бути підставою для звільнення відповідача від проведення відшкодування.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні  скарги задоволенню не підлягають.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем за період з 01 квітня 2001 року по 01 листопада 2006 року призначені та виплачені 18 особам пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підприємствах, розташованих на території країн колишнього СРСР на загальну суму 114 355,55 грн.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст.10 Закону України “Про пенсійне забезпечення” здійснюється органами Пенсійного Фонду України. Стаття 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного Фонду України.

З набранням чинності Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” обов’язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до положень ч.2 п.5 ст.24 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Також, ст.7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили страту працездатності” встановлює, що органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України починаючи з 01 квітня 2001 року відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Сумісною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Вказаний Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій (п.2 Порядку).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі Списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та Списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності та до 15 числа місяця наступного за звітним подають його відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню в централізованому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи громадяни Воронов О.М., Лук’янчук О.К., Панасенко О.М., Чорний Є.М., Селін Ю.С., Маркович Я.М., Величко В.Є, Асмолова В.Ф., Лягуша В.В., Васько О.І., Широких Л.І., Чуєв В.С., Распутіна К.Є., Романенко С.В., Чернов М.О., Дмитрієва Н.Р., Шереметьєв В.В., Матковський В.Й. при виконання трудових обов’язків під час роботи на території колишнього СРСР в наслідок нещасних випадків на виробництві отримали виробничі травми та професійні захворювання.

Відповідно до п.5 Порядку УПФУ в Жовтневому районі м.Кривого Рогу направляло на адресу відповідача акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, в яких були зазначені загальні суми витрат, що підлягають відшкодуванню. Але Відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ у м.Кривому Розі відмовляється підписати акти на відшкодування витрат із мотивів настання нещасного випадку на території колишнього СРСР, що на думку відповідача не є підставою для відшкодування сум виплачених пенсій по інвалідності, оскільки потерпілі не є застрахованими за законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до вищевказаного Закону.

Відповідно до ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Відповідно до ст.3 Угоди усі витрати, пов’язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Посилання відповідача на те, що вказана Угода не може бути прийнята до уваги, оскільки не ратифікована Верховною Радою України є безпідставне, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 12 липня 2000 року № 9-рп/2000 встановлена неконституційність положень статті 7 Закону України “Про міжнародні договори”, а саме ратифікація міжнародних договорів шляхом ухвалення Верховною Радою України спеціального закону про ратифікацію.

Тому посилання позивача на норми Угоди від 13 березня 1992 року є правомірним.

Обґрунтування відповідачем своєї позиції по відмові виконати дії по підписанню актів про взаємні розрахунки із УПФ положенням Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров’я, які пов’язані із виконанням трудових обов’язків, від 09 вересня 1994 року судовою колегією визнається безпідставним, оскільки вказана Угода передбачає відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров’я, які пов’язані із виконанням ними трудових обов’язків і не регулює питання виплати пенсій.

З урахуванням вищенаведеного господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов’язання відповідача підписувати акти звірок особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та прийняття і узгодження загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню.

Заперечення, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення періоду із 04 березня 2003 року по 01 листопада 2006 року виходячи з часу вступу в дію Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Дії сторін щодо проведення відшкодування фактично врегульовані вказаним Порядком, положення якого не можуть розповсюджуватися на попередні періоди.

З урахуванням наведеного судовою колегією також відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача.

Разом з тим, враховуючи межі позовних вимог та встановлену судом неправомірність ухилення відповідача від вчинення дій з підписання актів щомісячної звірки особових справ потерпілих, прийняття та узгодження сум відшкодування, судова колегія вважає за можливе доповнити постанову вказівкою про проведення вказаних дій в майбутніх періодах. У зв’язку з цим постанова підлягає відповідній зміні.

Також, судова колегія вважає за необхідне відмітити про допущену судом першої інстанції описку при зазначенні прізвища потерпілого Морквич Я.М, яка може бути виправлена господарським судом в порядку ст.169 КАСУ.

Керуючись ст.ст.196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Кривому Розі залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області 22 лютого  2007 року  у справі № А39/519-06 змінити, доповнивши частину другу резолютивної частини постанови словами “та проводити дії щодо підписанню актів, прийняття та узгодження сум відшкодування в майбутніх періодах для подальшого відшкодування на централізованому рівні”.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду протягом одного місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий                                                                                            О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                                 Л.М.Білецька

І.М.Науменко