ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2007                                                                                   Справа № 34/260-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача – не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 143);

від відповідача - Гусакова О.Б., довіреність № 34 від 01.01.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  19.06.07р.  у справі № 34/260-07

за позовом   державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України  "Укрзалізничпостач", м.Київ

до  державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

про  стягнення 9119 грн. 14  коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 08.10.2007 року, за згодою представника відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ про стягнення 9119,14 грн. боргу за поставлені нафтопродукти.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007 року по справі № 34/260-07 (суддя Примак С.А.) позов задоволено в частині стягнення з відповідача 2043,46 грн. заборгованості, в зв”язку з тим, що акт № 81 від 13.09.2005 року є незаконним  згідно рішення господарського суду Полтавської області по справі № 20/103 від 19.09.2006 року, яке вступило в законну силу. А в решті позову відмовлено внаслідок того, що акти № 155 від 13.09.2005 року, № 281 від 13.09.2005 року, № 302 від 13.09.2005 року складені відповідно до Інструкції “Про порядок приймання транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти та нафтопродуктів”.

Не погодившись із рішенням, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати, а позов задовольнити, посилаючись на наступні обставини.

При винесенні рішення суд не дослідив в повній мірі умови та терміни поставки, передбачені розділом 3 договору поставки, який укладений між сторонами.

З моменту здачі вантажу перевізникові, всі ризики втрати товару перейшли до відповідача.

ДП “Укрзалізничпостач” не є вантажовідправником та не може нести відповідальність за правильність внесених до залізничних накладних відомостей, про що неодноразово наголошувалось представником позивача в судовому засіданні.

Посилання відповідача на те, що неакцептування авізо пов”язане з недостачею вантажу  необґрунтоване і не може бути підставою для невиконання останнім своїх договірних зобов”язань.

Відповідач вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.

10.01.2005 року між державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” (постачальник) та державним підприємством „Придніпровська  залізниця” (замовник) було укладено договір на постачання нафтопродуктів № ЦХП –20205 (далі договір).

У відповідності до пункту 1 договору постачальник зобов’язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, названі в подальшому „Товар”, найменування, марка, ціна і кількість яких вказана в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору.

Умови розрахунків за поставлений товар, обумовлені розділом 6 договору, де вказано, що  розрахунок за товар здійснюється протягом двох днів з дати отримання відповідних документів, згідно з наказом Укрзалізниці № 329-ЦЗ від 30.04.2004 року „Про затвердження „Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між державним підприємством „Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи”, шляхом акцепту сповіщення „авізо” на поставлений товар.

Пунктом 1.1 Порядку  визначено, що на державне підприємство „Укрзалізничпостач" покладені функції централізованого забезпечення підприємств залізничного транспорту товарно-матеріальними цінностями. Товарно-матеріальні цінності, які закуповуються ЦХП у постачальників відвантажуються постачальниками безпосередньо підприємствам залізничного транспорту, тобто транзитом.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку, відносини між залізницями та державним підприємством „Укрзалізничпостач”, щодо постачання товарно-матеріальних цінностей регулюються шляхом укладання договорів.

На виконання  умов договору закрите акціонерне товариство торговельний дім  “Укртатнафта” по залізничним накладним № 43583548, 43583545, 43583547, 43583549 відвантажило на адресу державного підприємства “Придніпровська залізниця” дизельне паливо.

Пунктом 3.4 договору сторони передбачили, що поставка товару підтверджується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі, який покупець повинен підписати і повернути постачальнику протягом 5 (п”яти) робочих днів після його отримання.

Умови  розрахунків  за  поставлений  товар  обумовлені  розділом № 6  договору  де  вказано, що  розрахунок  за  товар  здійснюється  протягом  двох  днів  з  дати  отримання  відповідних  документів  згідно  з  наказом Укрзалізниці № 329-ЦЗ  від  30.04.2004 року.

Позивач поставив  в  адресу   відповідача   нафтопродуктів  на  загальну  суму  3208161 грн. 22 коп.,  відповідач  здійснив  часткову  оплату  на  загальну  суму  3199042 грн. 08 коп.  у  виконання  вищевказаного договору.

До  сьогоднішнього  дня  відповідачем  було  неакцептоване  товар  на  загальну  суму  9119 грн. 14 коп., разом  з  тим  на  адресу  позивача  від  відповідача  надійшли  претензії  від 30.09.2005 року № 4703-119  щодо  виявлення нестачі палива в цистерні  № 74249251, претензії  № 4703-117  від  30.09.2005 року  щодо  виявлення   нестачі  палива  в  цистерні  № 79549945,  претензії № 4703- 118  від 30.09.2005 року  щодо  виявлення  нестачі  палива  в  цистерні  № 74227778, претензії № 4703- 127  від  30.09.2005 року  щодо   виявлення   нестачі  палива  в  цистерні  № 74950155.

Позивач повністю оплатив фактично поставлену продукцію ЗАТ ТНФК „Укртатнафта”. В свою чергу залізниця оплатила позивачу продукцію, відповідно до вимог пункту 6.2 вказаного договору, який передбачає оплату тільки фактично отриманої продукції, що відповідає пунктам 2.2, 2.6.1 Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між державним підприємством “Укрзалізничпостач” і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Укрзалізниці № 329-УЗ від 30.04.04.

Закрите акціонерне товариство торговельний дім “Укртатнафта” та державне підприємство "Придніпровська залізниця"  уклали  договори перевезення.

Пунктом 5 Інструкції П-6 встановлено, що в усіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту  встановлюється пошкодження чи порча вантажу, невідповідність найменування чи ваги вантажу та кількості місць, зазначених у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, які діють на транспорті, вантажоодержувач зобов'язаний витребувати від органу транспорту складання комерційного акту, а у разі неправомірної відмови органу транспорту від складання комерційного акту вантажоодержувач зобов'язаний відповідно до діючих на транспорті правил оскаржити цю відмову та здійснити приймання продукції у порядку, передбаченому даною інструкцією.

При прибутті цистерн на станції призначення, залізницею складені відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002 року № 334,  зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, комерційні акти, а саме: № БЛ 076545/4 від 14.09.2005 року, № БМ 725404/23 від 12.09.2005 року, № БМ 454306/53 від 13.09.2005 року, № БМ 729006/35 від 13.09.2005 року.

Як вбачається з комерційних актів, вагони прибули у справному стані, за справними ЗПУ вантажовідправника (який завантажував цистерни своїми засобами без участі залізниці), без слідів доступу до вантажу сторонніх осіб, тобто перевезення було справним, і недостача виникла не з вини перевізника - вантажоодержувача –державного підприємства “Придніпровська залізниця”.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов”язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, оплативши позивачу повну ціну за фактично отримані нафтопродукти, відповідач виконав свої зобов”язання за договором.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення висновками, які надані в  рішеннях господарським судом Полтавської області про правову оцінку складання актів відповідно до чинного законодавства.

Але судом першої інстанції не надано оцінку комерційним актам наданих відповідачем і складання яких передбачено пунктом 5 Інструкції П-6.

Оскільки, як зазначалось вище, комерційні акти складені відповідно до Правил, колегія суддів вважає за необхідне прийняти комерційні акти, як належні докази постачання продукції з недостачею.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покласти на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007 року по справі № 34/260-07 скасувати частково.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2043,0 грн. відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.В. Джихур

Суддя                                                                                 О.М. Виноградник