ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11" вересня 2007 р.
справа № 20-2/237

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів військової частини А-4416 (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 16)

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60)

про стягнення 22 288,51 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача          - Ірхін М.Ю., довіреність № 207/0/2-07 від 04.01.2007;

від відповідачів - не з`явились.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось до суду з позовною заявою до військової частини А-4416 (далі –в/ч А-4416), Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської про стягнення 22288,51 грн., а саме: заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі 15376,86 грн., пеню –744,00 грн., 3% річних –1371,74 грн., збільшення суми заборгованості з урахуванням інфляції –4795,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 3606а від 10.12.2003, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач військової частини А-4416 у відзиві на позов проти позовних вимог заперечують з посиланням на те, що платником за договором є 9 ВМІС ВМС України на теперішній час це Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська (арк.с. 52).

Відповідач Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 (у відповідних редакціях) та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 N 28  (у відповідних редакціях) (далі - Правила).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

10.12.2003 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А-4416 (Споживач) був укладений договір № 3606а на поставку електричної енергії (далі Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовженим на наступні періоди.

18.12.2003 сторони узгодили розбіжності до договору відповідно до яких в/ч А 4416 зобов’язана оплачувати вартість  електричної енергії відповідно до умов додатку № 3 і № 4 згідно умов, вказаних у розділі 8 Договору (арк.с. 14-19).

15.08.2005 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та в/ч А-4416 (Споживач) укладена додаткова угода до договору № 3533а від 10.12.2003, відповідно до якої Споживач зобов’язаний сплатити постачальнику двохкратну вартість величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії і вартість перевищення граничної величини електричної потужності кожного територіально відокремленого підрозділу (арк.с. 13).

Додатком № 1 до Договору сторони узгодили граничні величини електроспоживання на 2006, 2007 роки.

Згідно наданих споживачем звітів про витрату електроенергії  обсяг спожитої в/ч А-4416 електроенергії складає в липні 2006 року –32000 кВт/г, листопаді 2006 року –4050 кВт/г., січні 2007 року –187060 кВт/г., лютому 2007 року –166280 кВт/г.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії перевищує договірну величину споживання в липні 2006 року на 160 кВт/г, в листопаді 2006 року на 50 кВт/г, січні 2007 року на 33830 кВт/г., лютому 2007 року на 13050  кВт/г.

З урахуванням викладеного позивачем виставлені в/ч А-4416 рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 15376,86 грн. (арк. с. 29-34).

В/ч А-4416 рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість споживача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 15376,86 грн.

Згідно з статей 525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Статтею 26 Закону України “Про електроенергетику” (в редакції на момент порушення) передбачено, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Пунктом 7 статті 26  Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач,     якому     електрична    енергія    постачається енергопостачальником,  що  здійснює  підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Крім того, позивач просить стягнути з в/ч А-4416 пеню у сумі 744,00 грн. 3 % річних 1371,74 грн., та 4795,91 грн. суми інфляційного відшкодування.

Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Згідно статей 546, 549, пункту 3 статті 611  Цивільного кодексу України, пункту 4.2.1 Договору у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у сумі 744,00 грн., розрахунок якої здійснений з урахуванням вищевказаних норм.

Суд також перевірив розрахунок заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційного відшкодування та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”  підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання військової частини А-4416 на те, що платником за договором є 9 ВМІС ВМС України, а на теперішній час Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська, судом не приймаються до уваги у зв’язку з тим, що відсутні докази існування договірних відносин між позивачем, військової частини А-4416 і Севастопольською квартирно-експлуатаційною частиною морською.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з військової частини А-4416 (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 16, , відомостей про наявні рахунки в установах банку немає) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , рахунок з спеціальним режимом використання  № 68 в СМФ Ощадбанку № 4548, МФО 384027)  заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 15376,86 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з військової частини А-4416 (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 16, , відомостей про наявні рахунки в установах банку немає) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго”  (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Київ, МФО 300506) заборгованість у сумі 6911 грн. 65 коп. (шість тисяч дев’ятсот одинадцять грн. 65 коп.) з яких: 744,86 грн. - пеня, 1371,74 грн. - 3 % річних, 4795,91 грн. - сума інфляційного відшкодування; витрати по сплаті державного мита у сумі 223 грн. 00 коп. (двісті двадцять три грн. 00 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (п’ятдесят вісім грн. 23 коп.)

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу України

і підписано 17.09.2007.