ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" серпня 2007 р.

Справа № 7а/78-2461

10 год. 10 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання
Єднаку О.М.

Розглянув справу

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Бучацької
міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бучач, пл. Волі, 1,
Тернопільська область, 48400

Прокуратура Тернопільської області,
м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4, 46000, як орган здійснюючий представництво
інтересів держави.

за участю представників сторін:

позивача:          ОСОБА_2
-довіреність НОМЕР_1;

ОСОБА_3 - довіреність НОМЕР_1;

відповідача:           Гладиш Андрій Степанович
-довіреність № 5035 від 28.12.06р.;

прокуратури:           Тиховліс
Ганна Степанівна -прокурор (посвідчення № 2)

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернулася з позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення № 53//0 від 20.04.2007р., прийнятого Бучацькою
міжрайонною державною податковою інспекцією (Монастириське відділення), яким
підприємцю зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
в сумі 83333 грн..

Ухвалою суду від 17.07.2007р.
призначено справу до судового розгляду.

Представникам сторін роз'яснено їх
права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі -КАС України).

В засіданні з 14.08.2007р. по
28.08.2007р. на підставі ст. 150 КАС України оголошувалася перерва для надання
сторонам можливості подати додаткові матеріали в обґрунтування заявлених вимог
та заперечень.

Податкова інспекція проти позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що спірне повідомлення-рішення відповідає
чинному законодавству, підтвердженням чого є акт невиїзної документальної
перевірки № 53/17/ від 16.04.2007р., проведеної з питань
достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану
вартість за лютий 2007р..

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора, пояснення представників сторін, встановлено:

- Бучацькою міжрайонною державною
податковою інспекцією (Монастириське відділення) на підставі підпунктів „б”,
„в” пункту 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від
20.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181) прийняте податкове
повідомлення-рішення № 53//0 від 20.04.2007р., яким Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2007р. на суму 83333 грн..

Як стверджує податкова інспекція,
підставою для прийняття повідомлення-рішення є акт невиїзної документальної
перевірки проведеної з питань достовірності нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий
2007р. № 53/17-/ від 16.04.2007р., яким встановлено порушення
підприємцем пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість” (далі Закон про ПДВ), а саме підприємцем безпідставно заявлено до
бюджетного відшкодування в лютому 2007р. 83333 грн. податку на додану
вартість, сплаченого при придбанні в січні 2007р. у Фабрики „Смерічка” ЛТД
обладнання вартістю 570000  грн., так як
підприємець був зареєстрований платником ПДВ за новим місцезнаходження менше 12
місяців. Просить суд врахувати, що позивач взятий на облік у Бучацькій МРДПІ
(Монастирським відділенням) за новим місцезнаходженням  01.01.2006р., а реєстраційну заяву подав
тільки 04.08.2006р., у зв'язку з чим термін старого свідоцтва платника ПДВ
згідно  п. 23.4 „Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість” закінчився 31.01.2006р.. За
висновками  податкової інспекції, на
момент здійсненої операції по купівлі -продажу будівель, позивач перебував на
обліку як платником ПДВ 6 місяців , а тому
не мав права на отримання заявленого в лютому 2007р. бюджетного
відшкодування. Також, звертає увагу суду на те, що  норми п.7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ
щодо основних фондів не розповсюджуються на підприємців, а стосуються тільки
юридичних осіб.

Позивач заперечує проти доводів
інспекції посилаючись на невірне трактування податковою інспекцією пп. 7.7.11.
п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, просить суд врахувати, що дана норма закону  в однаковій мірі поширюється як на юридичних
осіб платників ПДВ, так і на суб'єктів господарської діяльності -фізичних осіб.
Звертає увагу суду на те, що   ПП ОСОБА_1
зареєстрована Державною податковою інспекцією в Заліщицькому районі платником
податку на додану вартість 15.04.2003р., на підтвердження чого їй видано  свідоцтво НОМЕР_3 , яке анульоване тільки
13.08.2006р. , а нове свідоцтво НОМЕР_4
видано 14.08.2006р.,  про
що свідчить інформація оприлюднена на web сайті ДПА України (www.sta.gov.ua).  Також просить суд врахувати, що старе
свідоцтво ніхто не визнавав недійсним і що позивач придбав у Фабрики
"Смерічка" ЛТД будівлі, як підприємець , а тому вважає доводи
інспекції щодо неможливості використання підприємцем придбаних будівель , як  основних
засобів, помилковими.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України,
давши оцінку поданим сторонами доказам та
наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд  виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до ст. 8 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” , підпунктів 2.1.4. п.
2.1., 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону 2181, п.7.7.5. п.7.7. та п. 10.4. ст. 10
Закону про ПДВ, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові
органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування та сплати податкових зобов'язань платниками податків та
здійснювати заходи з погашення податкового боргу та відшкодування податку на
додану вартість;

- податкова інспекція, протягом 30
днів, наступних за днем отримання податкової декларації платника податку з
розрахунком  суми бюджетного
відшкодування, проводить документальну невиїзну ( камеральну) перевірку
заявлених у ній даних та за наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок
суми відшкодування зроблено з порушенням , згідно  пп.7.7.7в ст.7  Закону про ПДВ та „Порядку відшкодування
податку на додану вартість” затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації та Державного казначейства України в редакції наказу від
02.05.2001р. № 200/86, на підставі матеріалів перевірки, результати яких
оформляються актом документальної перевірки відповідно до „Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства”
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від
10.08.2005р., приймає податкове повідомлення-рішення . Рішення, що оспорюється,
прийняте за формою „В1”, яка затверджена наказом ДПА України від 21.06.2001р. №
253 „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби
України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування
штрафних санкцій”, яка передбачена згідно п. 3.2. даного Порядку при
перевищенні  заявленої платником суми
бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень
обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на
відповідача.

Доводи податкової інспекції щодо
того, що підприємцем, згідно декларації по податку на додану вартість № 1294
зареєстрованої в податковій інспекції 20.03.2007р., неправомірно задекларовано
в лютому 2007 року до відшкодування 83333 грн. ПДВ, судом відхиляються, як такі
що не ґрунтуються на законодавстві та спростовуються матеріалами справи.

Так,  відповідно до пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7
Закону про ПДВ, не має права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка
була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців
до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування,
та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців
менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового
кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів. Дана
норма закону робить виключення для платників ПДВ, при здійсненні ними
господарських операцій пов'язаних з придбанням основних засобів.

Датою податкової реєстрації
платником податку на додану вартість згідно абз. 2 п. 14 „Положення про
реєстрацію платників податку на додану вартість” затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації № 79 від 01.03.2000р. (далі Положення) є
дата включення особи до Реєстру платників податку на додану вартість,  створеного відповідно до ст.9 Закону про ПДВ
та який ведеться центральним органом державної податкової служби, в
порядку передбаченому Положенням. Дані
інформації Реєстру оприлюднюється на web сайті ДПА України (www.sta.gov.ua).

Відповідно до  п.23.2
Положення, у разі проведення зміни місцезнаходження платника (місця
проживання), яка пов'язана зі зміною адміністративного району та  яка передбачає зняття з обліку в одному
податковому органі і взяття на облік в іншому , дата реєстрації платником
податку не змінюється , а датою видачі нового Свідоцтва та анулювання старого
Свідоцтва є дата внесення відповідних змін до Реєстру.

Матеріалами справи підтверджено,
що:

- фізична особа ОСОБА_1, місце
проживання АДРЕСА_2, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності
Заліщицькою районною державною адміністрацією 05.03.2003р., про що свідчить
Свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_2;

- як платник податку на додану
вартість, зареєстрована в Державній податковій інспекції у Заліщицькому районі
15.04.2003р. про що їй видано Свідоцтво платника ПДВ НОМЕР_3;

- державним реєстратором
Монастирської районної державної адміністрації проведено державну реєстрацію
зміни місце проживання підприємця - ОСОБА_1, а саме АДРЕСА_1, про що 19.10.2005р.
внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців;

- у зв'язку із зміною місця
проживання, підприємець  звернувся з
заявою до  Козівської  МРДПІ (Монастириське відділення), що
підтверджується Повідомленням про подання платником податків заяви про зняття з
обліку у  зв'язку із зміною
місцезнаходження ( місця проживання) від 27.10.2005р., направленого податковою
інспекцією на адресу Чортківської МРДПІ (Заліщицьке відділення) у відповідності
до пп.8.8.3. п.8. „Порядку обліку платників податків , зборів (обов'язкових
платежів) ” затвердженого наказом ДПА України №80 від 19.02.1998р.. Відповідно
до даного Повідомлення, платник  знятий з
обліку в Чортківській МРДПІ (Заліщицьке відділення) 30.12.2005р.,  а 04.01.2006р. по місцю реєстрації направлена
облікова справа підприємця  ( довідка
Заліщицького відділення № 1692 від 13.07.2007р.). Відповідно до довідки
Бучацької МРДПІ від 28.06.2007р., підприємець перебуває на обліку в  Монастириському  відділенні
з 01.01.2006р..

Як платник податку на додану
вартість, підприємець зареєстрований в Бучацькій МРДПІ  14.08.2006р. про що їй видано Свідоцтво
платника ПДВ НОМЕР_4 та анульовано 13. 08. 2006р. старе Свідоцтво платника ПДВ
НОМЕР_3 із зазначенням підстав „перереєстрація у зв'язку зі зміною
місцезнаходження”. Інформація щодо анулювання старого свідоцтва та видачі
нового оприлюднена на web сайті ДПА України (www.sta.gov.ua). Отже, в
даному випадку, враховуючи підстави
перереєстрації платника податків, порушення порядку проведення якої з
боку підприємця податкова інспекція не спростувала належними доказами, дата
реєстрації платником податку не змінюється , тобто вважається зареєстрованим з
15.04.2003р..

Доводи податкової інспекції щодо
подачі платником додаткової реєстраційної заяви у податковий орган за новим
місцезнаходженням не в межах установлених термінів, судом до уваги не
приймаються, оскільки:

-          зазначена заява подається згідно
п.23.2 Положення протягом двадцятиденного строку після взяття на облік у
податковому органі. В наданій податковою інспекцією копії заяви платника ПДВ
дата її подачі виправлена на 03.08.2006р.,тоді як платник стверджує про її
подачу в січні , а інспекцією правомірність зазначеної дати не підтверджена
даними журналів реєстрації в які вносяться в обов'язковому порядку відмітки про
взяття на облік платника податку , обов'язковість ведення яких передбачено
Положенням.

-          реєстрація осіб як платників ПДВ діє
до дати її анулювання, яка відбувається у випадках передбачених п.9.8. ст.9
Закону про ПДВ . Податкова інспекція не заперечує, що анулювання старого
Свідоцтва проведено не у відповідності з випадками передбаченими даною нормою
закону, тим самим підтвердила , що дата реєстрації платника податку не
змінилася, а проведено тільки заміну старого Свідоцтва платника ПДВ на нове.
Зазначена в  Реєстрі поряд з інформацією
причин анулювання старого Свідоцтва ( перереєстрація (зі зміною
місцезнаходження)) інформація підстави анулювання (за ініціативою платника) не
підтверджена заявою платника про анулювання реєстрації його як платника ПДВ.

Не приймаються судом до уваги
доводи податкової інспекції щодо того, що на позивача не розповсюджується норма
пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ згідно якої передбачено виключення для
платників ПДВ, при здійсненні ними господарських операцій пов'язаних з
придбанням основних засобів, так як:

- Закон про ПДВ визначає платників
податку, об'єкти, базу оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення
податку до бюджету і відповідно до п.11.4. ст.11цього  закону
, зміни порядку оподаткування можуть здійснюватися лише шляхом внесення
змін в даний закон. Згідно п.1.2 ст.1 Закону про ПДВ позивач є платником ПДВ,
що не заперечується податковою інспекцією, а отже при здійснені господарських
операцій правомірно застосовує норми даного закону.

- Згідно інформації в ДПІ, вид
діяльності підприємця, який здійснювався ним в період що перевірявся,
відповідно до Державного класифікатора України затвердженого і введеного в дію
наказом Держкомстандарту України від 22.10.1996 року № 441, віднесено до видів
економічної діяльності під кодом (КВЕД) 18 -виготовлення одягу , про що
зазначено інспекцією  в акті перевірки.

- Відповідно до укладеного
17.01.2006р. договору купівлі -продажу,
підприємець ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності придбала у
ТзВО „Монастирська фабрика „Смерічка” ЛТД швейний цех та допоміжні будівлі
, що забезпечують його діяльність (цілісний майновий комплекс), вартістю
570000 грн. в тому числі 95000 грн. ПДВ. ФАКТ придбання основних засобів
підтверджується податковою накладною № 1 від 17.01.2007р., яка є підставою для
формування податкового кредиту, накладною № 1 від 17.01.2007р. та квитанцією
про оплату № 6 від 29.01.2007р.. Факт придбання обладнання, оплату його
вартості та сплату податку на додану вартість, податковою інспекцією не
оспорюється.  Зауважень до первинних
документів на підставі яких проведено бухгалтерський облік господарської
операції по купівлі основних засобів акт перевірки також не містить.

Отже, матеріалами справи
підтверджено, що підприємцем придбано основні засоби для власного виробництва,
а тому останній мав право включити до відшкодування з бюджету суму 83333 грн.
ПДВ, визначеного відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, як
різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою
податкового кредиту звітного періоду. Слід зазначити, що порушень формування
податкового кредиту, як і зауважень до правильності складання податкової
накладної актом перевірки не встановлено.

Посилання відповідача на те, що
Закон України „Про оподаткування прибутку підприємств” не розповсюджується на
фізичних осіб -підприємців, судом до уваги не приймається оскільки до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів згідно ч. 3 ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян”,
належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу)
або підлягають амортизації згідно з Законом України „Про оподаткування прибутку
підприємств”.

При таких обставинах, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні
положення  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення № 53//0 від 20.04.2007р. прийняте Бучацькою
міжрайонною державною податковою інспекцією (Монастириське відділення) про відмову
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 у бюджетному
відшкодуванні  податку на додану вартість
в сумі  83333 грн..

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право
подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі ( 01.10.2007р.)до адміністративного суду апеляційної
інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя
М.С. Стадник