ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2007 р.                                                            Справа № 40/188-06

вх. № 5884

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя

суддя

суддя

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Куценко О.В. за дов.  відповідача - Старжинська О.С. за дов.

розглянувши справу за позовом ТОВ фірма "ВОСТОК", м. Х-в

до  ВАТ "Мегабанк" м.Х-в

про стягнення 986540,00 грн.

та зустрічний позов Відкритого акціонерноготовариства "Мегабанк", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ВОСТОК", м. Харків

про визнання недійсним попередній договір № 3/10-04 від 10 березня 2004 року

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 986540,00грн., позивач також просить покласти на відповідача витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій, необхідних для припинення обтяження акцій, що були предметом застави за договором № 39-з-2 від 24.04.2003р., йому було спричинено збитки в сумі 986540,00грн. ТОВ «Фірма «Восток» посилається на те, що з вини відповідача, воно не змогло виконати свої зобов'язання перед ТОВ «КУА «Форвард» за попереднім договором № 3/10-04 від 10.03.2004р., а саме надати ТОВ «КУА «Форвард» до моменту укладення основних договорів позики та застави документи, які підтверджують, що заставне майно є власністю ТОВ «Фірма «Восток», та документи, що підтверджують, що це майно не є предметом застави іншому (іншим) кредитору (кредиторам).  ТОВ «КУА «Форвард» звернулось до постійно діючого третейського суду при асоціації «Проммашінвест» з позовом до ТОВ «Фірма «Восток» про стягнення 750000,00грн. неустойки та 480000,00грн. збитків. Цей позов було частково задоволено і присуджено до стягнення з ТОВ «Фірма «Восток» на користь ТОВ «КУА «Форвард» 500000,00грн. неустойки, 48000,00грн. збитків, 6440,00грн. третейського збору та 100,00грн. реєстраційного збору. Вищевказане рішення третейського суду було виконано і ТОВ «Фірма «Восток» сплатило на користь ТОВ «КУА «Форвард» 980000,00грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог повністю, посилається на те, що норми чинного законодавства не містять обов’язку саме заставодержателя надати відповідні документи для припинення застави іменних цінних паперів.

Відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати недійсним попередній договір № 3/10-04 від 10.03.2004р., укладений між ТОВ «Фірма «Восток» та ТОВ «КУА «Форвард», посилаючись на те, що попередній договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

Відповідач за зустрічним позовом заперечує проти задоволення зустрічного позову та просить суд відмовити в його задоволенні за його безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Восток” та Відкритим акціонерним товариством „Мегабанк” було укладено кредитний договір № 99/2003 від 10.09.2003р. (надалі –Договір). Згідно умов даного Договору відповідач надав позивачу кредит – відновлювану кредитну лінію на поповнення обігових коштів в сумі 2 300 000,00 грн. строком з 10.09.2003 р. по 10.10.2003 р. включно зі сплатою 22% річних.

У забезпечення своєчасного виконання позивачем зобов’язань за Договором, позивач передав у заставу відповідачу рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві власності згідно договорів застави № 39-з від 06.12.2002 р., № 39-з-1 від 13.12.2002 р., № 39-з-3 від 24.04.2003 р., а також недержавні цінні папери – прості іменні акції Закритого акціонерного товариства „Рівненський ливарний завод” (надалі - Акції) згідно договору застави № 39-з-2 від 24.04.2003 р. Додатковою угодою № 6 від 05.12.2003 р. до Договору строк надання кредитної лінії було продовжено до 10.12.2003 р. зі сплатою 28% річних.

09.12.2003р. позивачем було повністю погашено заборгованість перед відповідачем за Договором № 99/2003 від 10.09.2003р., це підтверджується банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 7.20 положення «Про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 60 від 26.05.1998р. внесення до системи реєстру записів про припинення застави здійснюється реєстроутримувачем на підставі подання таких документів:

-    розпорядження застави, підписаного від імені зареєстрованого в системі реєстру заставодержателя цінних паперів (залишається у реєстроутримувача);

- оригіналу або нотаріально засвідченої копії документу, який підтверджує припинення існування застави іменних цінних паперів (залишається у реєстроутримувача).

Законом безпосередньо не встановлено обов’язку заставодержателя щодо направлення на адресу реєстроутримувача простих іменних акцій, що перебували у заставі, розпорядження застави, внаслідок припинення забезпеченого заставою зобов'язання.  Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини

В даному випадку обов'язки заставодержателя виникають за аналогією, на підставі ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки відносини по припиненню обтяжень рухомого майна є подібними до відносин по припиненню обтяжень цінних паперів.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Згідно ст. 1 Закону України „Про заставу”, застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. Згідно ст. 28 Закону України „Про заставу”, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Застава Акцій припинилась 09.12.2003р., коли ТОВ «Фірма «Восток» повністю розрахувалось з ВАТ «Мегабанк» по своїх зобов'язаннях за кредитним договором № 99/2003 від 10.09.2003р.

Реєстроутримувачем Акцій є реєстратор Відкрите акціонерне товариство «Рівне-реєстр» (м. Рівне, вул. Коцюбинського 6), це підтверджується договором застави № 39-3-2 від 24.04.2003р.

Таким чином ВАТ «Мегабанк» був зобов*язаний у п*ятиденний строк, починаючи з 09.12.2003р. направити на адресу ВАТ «Рівне-реєстр» розпорядження застави про припинення обтяження Акцій.

ТОВ «Фірма «Восток» неодноразово зверталося до ВАТ «Мегабанк» з вимогою про припинення обтяження Акцій листами № 41 від 11.12.2003 р., вих. № 1 від 29.01.2004р., вих. № 2 від 10.02.2004 р., що містяться в матеріалах справи.

13.02.2004р. ВАТ «Мегабанк» направив на адресу ТОВ «Фірма «Восток» листа за вих. № 06-1038, в якому зазначив, що ВАТ «Мегабанк» не заперечує проти зняття блокування з предмету застави.

10.03.2004р. ТОВ „Фірма „Восток” та ТОВ „КУА „Форвард”, в порядку ст. 635 ЦК України, уклали попередній договір № 3/10-04 від 10.03.2004р. (Попередній Договір), за умовами якого сторони зобов*язались у строк до 26.03.2004р. укласти основні договори позики та застави. За умовами вищевказаних основних договорів ТОВ „КУА „Форвард” зобов’язалось надати позику ТОВ „Фірма „Восток” в сумі 2000000,00грн. зі строком повернення 01.04.2005р., а ТОВ „фірма „Восток” зобов’язувалось виплачувати відсотки за користування позикою в розмірі 2% щомісяця. В забезпечення договору позики, відповідно до вимог п. 1 Попереднього Договору, сторони мали до 26.03.2004р. укласти договір застави, за умовами якого ТОВ „Фірма „Восток” зобов’язувалось передати у заставу ТОВ „КУА „Форвард” прості іменні акції ЗАТ „Рівненський ливарний завод” в кількості 5056847шт., номінальною вартістю 5056847,00грн. (Акції).

Попередній Договір укладено у відповідності з вимогами чинного законодавства, він відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

Згідно п. 2.1.1. Попереднього Договору позивач зобов’язався надати до моменту підписання основних договорів позики та застави позикодавцю документи, які підтверджують, що заставлене майно (Акції) є власністю позичальника , та документи, що підтверджують що це майно не є предметом застави іншому (іншим) кредитору (кредиторам).

ТОВ „Фірма „Восток” 17.03.2004р. направила на адресу реєстратора ВАТ „Рівне-реєстр” лист за вих. № 59, в якому просило надати реєстратора виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про те, що прості іменні акції ЗАТ „РЛЗ” в кількості 5056847 шт., номінальною вартістю 5056847,00грн., що є власністю ТОВ „Фірма „Восток” не є предметом застави, та повідомило реєстратора про намір передати Акції у заставу ТОВ „КУА „Форвард”, додавши до цього листа нотаріально посвідчену копію листа ВАТ „Мегабанк” за вих. №  06-1038 від 13.02.2004р.

ВАТ „Рівне-реєстр” направив на адресу ТОВ «Фірма «Восток» лист за вих. № В 84-1-04 від 23.03.2004р., в якому реєстратор повідомив, що відповідно до вимог чинного законодавства внесення до системи реєстру ЗАТ „Рівненський ливарний завод” запису про припинення застави буде здійснено після подання реєстратору розпорядження застави, підписаного заставодержателем ВАТ „Мегабанк”.

26 березня 2004 р. позивач повторно направив відповідачеві лист за вих. № 60 з вимогою зняти блокування з Акцій згідно умов діючого законодавства, шляхом направлення листа реєстратору.

Блокування з акцій було знято 06.04.2004р.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі невиконання обов'язку щодо припинення обтяження заставного майна обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Прострочення відповідачем виконання свого зобов’язання щодо припинення застави Акцій, які є власністю позивача, спричинило понесення збитків позивачем :

ТОВ «Фірма «Восток» не змогло виконати свої зобов'язання за Попереднім Договором щодо надання ТОВ «КУА «Форвард» документів, які підтверджують, що заставне майно (Акції) не є предметом застави іншому (іншим) кредитору (кредиторам).

17.10.2005р. ТОВ „КУА „Форвард” звернулось до Постійно діючого Третейського суду при асоціації „Проммашінвест” (м. Харків, пров. Університетський 1) з позовною заявою до ТОВ „Фірма „Восток”, в якій просило стягнути з ТОВ „Фірма „Восток” 750000,00грн. неустойки за невиконання вимог п. 2.1.1 Попереднього Договору, а саме за не надання до моменту підписання основних договорів позики та застави документів, які підтверджують, що заставне майно (Акції) є власністю позичальника, та документів, що підтверджують що це майно не є предметом застави іншому (іншим) кредитору (кредиторам), та 480000,00грн. збитків у вигляді упущеної вигоди (відсотків за договором позики), оскільки не укладання основного договору позики сталося з вини ТОВ «Фірма «Восток».

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації „Проммашінвест” по справі № 2-Ю/2005 від 02.11.2005р. частково задоволено позов ТОВ «КУА «Форвард» і присуджено до стягнення з ТОВ „Фірма „Восток” на користь ТОВ „КУА „Форвард” 500000,00грн. неустойки, 480000,00грн. 6440,00грн. третейського збору, 100,00грн. реєстраційного збору.

На виконання вищевказаного рішення третейського суду ТОВ «Фірма «Восток» сплатило ТОВ «КУА «Форвард» 500000,00грн. неустойки платіжним дорученням № 10 від 10 від 16.11.2005р. та 480000,00грн. збитків платіжним дорученням № 16 від 17.11.2005р.

За таких обставин первісні позовні вимоги ТОВ «Фірма «Восток» в частині стягнення 980000,00грн. збитків, завданих неналежним виконанням ВАТ «Мегабанк» своїх зобов’язань щодо направлення на адресу реєстроутримувача Акцій розпорядження застави про припинення обтяження, документально підтверджуються матеріалами справи, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України  під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач фактично сплатив на користь ТОВ «КУА «Форвард» 6440,00грн. третейського збору та 100,00грн. реєстраційного збору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Тому позовні вимоги в частині стягнення 6540,00грн. збитків не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вони були реально зроблені.

Спираючись на викладене вище, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині 980000,00грн. збитків. Зустрічний позов ВАТ «Мегабанк» задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу по первісному позову підлягають покладенню на відповідача пропорційно задоволенним вимогам.

Керуючись ст.ст.1,12,22, 33, 43, 44-49, 82-85 ГПК України, колегія суддів, –

ВИРІШИЛА:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Мегабанк» (м. Харків вул. Артема 30, кор/р № 0 в Управлінні НБУ Харківської області МФО 351447, код 09804119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Восток» (м. Харків, пров. Університетський 1, р/р № 157 в ХФ ТОВ «Укрпромбанк», МФО 350686, код 14364800) 980000,00грн. збитків, 9800,00грн. держмита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Головуючий суддя

суддя

суддя