ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.07р.

Справа № 14/388-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрметфлюси", 49000,    м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 41/302

до  відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ", 49114,                  м. Дніпропетровськ, вул. Обсерваторна, 57

відповідача-2   Державного підприємства "Укрриба", 01050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-а

про визнання договору зберігання з правом користування за № 13/07 від 16.07.2007 року недійсним

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Федоріна М. А. - представник за довіреністю від 03.09.2007 року

Від відповідача-1 Корнілов О.О. - представник за довіреністю № 01/07 від 10.09.2007 року

Від відповідача-2 Савченко Г.О. - начальник юридичного відділу за довіреністю № 24 від 22.06.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрметфлюси",                    м. Дніпропетровськ, звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірми "ВВ", м. Дніпропетровськ, та відповідача-2: Державного підприємства "Укрриба", м. Київ, Київська обл., про визнання недійсним договору зберігання з правом користування № 13/07 від 16.07.2007 року. Також позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний договір є удаваною угодою, яку сторони уклали для приховування іншої угоди, а саме договору оренди гідротехнічних споруд.

Крім того, позивач вважає, що:

- зазначений договір в порушення законодавства укладено без дозволу Фонду державного майна України;

- орендар повинен визначатися орендодавцем на конкурсних засадах;

- для об'єктів, що перебувають у державній власності, порядок проведення конкурсу визначається Фондом державного майна України.

Також конкурс на право оренди державного майна проведено в порушення       п. п. 3, 5, 6 "Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 листопада 2004 року за               № 1405/1004 та затвердженого наказом Фонду державного майна України 13.10.2004 року за № 2149.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнає (відзив на позовну заяву б/н від 25.09.2007 року), посилаючись на те, що відповідач-2 не порушив жодної вимоги чинного законодавства та на законних підставах уклало цивільно-правову угоду з відповідачем-1.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнає (відзив на позовну заяву за № 8/2787 від24.09.2007 року), оскільки вважає, що:

- ДП "Укрриба", виконуючи свої статутні зобов'язання, з метою ефективного використання державного майна, на підставі попереднього узгодження з Держкомрибгоспом договору зберігання, 16.07.2007 року уклала договір зберігання з правом користування з ТОВ "Фірмою "ВВ", який в умовах заборони оренди гідротехнічних споруд, в повній мірі відповідає главі 66 Цивільного кодексу України та ст. 74, 75, 136 Господарського процесуального кодексу України;

- після проведення конкурсу повторно позивач не звертався з відповідною заявою про укладення договору зберігання з правом користування до ДП "Укрриба";

- позивач не має права оспорювати в господарському суді договір зберігання з правом користування за № 13/07 від 16.07.2007 року, в зв'язку з відсутністю спору.

25.09.2007 року до початку судового розгляду справи № 14/388-07 від відповідача-1 поступило клопотання про відвід судді Панна С.П. від розгляду справи.

Ухвалою голови суду від 25.09.2007 року в задоволенні клопотання від 05.09.2007 року відповідача-1 відмовлено.

25.09.2007 року до суду поступило клопотання відповідача-2 про технічну фіксацію судового процесу. Клопотання задоволено господарським судом Дніпропетровської області.

25.09.2007 року до суду поступило клопотання відповідача-1 про залучення до участі у справі № 14/388-07 в якості відповідача Фонд Державного майна України. Клопотання не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи є достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

25.09.2007 року до суду поступило клопотання про розгляд справи колегіально. Ухвалою голови суду від 26.09.2007 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про розгляд справи № 14/388-07 колегіально.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У справі, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва з 25.09.2007 року до 01.10.2007 року.

16.07.2007 року відповідач-1 (ТОВ "Фірма "ВВ") і відповідач-2 (ДП "Укрриба") уклали договір зберігання з правом користування за № 13/07, згідно п. 1.1 розділу 1 якого, замовник (відповідач-2) передає, а зберігач (відповідач-1) приймає на відповідальне зберігання з правом користування, згідно Акту приймання-передачі, нерухоме державне майно, яке знаходиться на балансі ДП "Укрриба", та розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Олександрівка, та Новомосковський р-н, с. Піщанка.

У відповідності з п. 2.2 розділу 2 договору, зберігач зобов'язаний: за користування майном вносити плату щомісячно до 15 числа наступного місяця в розмірі 16050,00 грн., в тому числі ПДВ на розрахунковий рахунок замовника з врахуванням щомісячного індексу інфляції.

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 договору, зберігач має право: користуватись переданим йому для зберігання майном на платній основі.

Згідно з п. 3.3 розділу 3 договору, за згодою замовника, зберігач має право передавати частину майна в користування іншій особі.

За відповідальне зберігання майна (згідно "Акту приймання-передачі державного майна") щомісячний розмір плати складає 10 грн., в тому числі ПДВ, з врахуванням щомісячного індексу інфляції. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на розрахунковий рахунок зберігача один раз на рік по закінченню календарного року до 15 січня наступного року (п. 4.1 розділу 4 договору).

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 договору, цей договір діє з 16.07.2007 року до 16.07.2022 року і набуває чинності з дня його підписання.

У відповідності з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, правочин зміст якого суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства може бути визнано судом недійсним.

Зі змісту укладеного відповідачами договору вбачається, що  фактично сторони уклали договір оренди нерухомого майна, яке знаходиться в державній власності та перебуває на балансі ДП "Укрриба". Про це свідчать умови договору, яким передбачено щомісячні платежі, які повинен здійснювати відповідач-1                  (ТОВ "Фірма "ВВ") за користування переданого йому на певний строк майна. Відповідно до приписів ст. 759 Цивільного кодексу України, наймом (орендою) майна є передача його у користування наймачеві за плату на певний строк. Аналогічне визначення орендних відносин містить і ст. 283 Господарського кодексу України. Безпідставним є посилання відповідачів на те, що спірний договір є договором зберігання, яким згідно зі ст. 944 Цивільного кодексу України, зберігачу надано право користуватися річчю, переданою йому на зберігання поклажодавцем.

Предметом договору найма (оренди) є передача майна у платне користування для отримання наймачем певного зиску від використання майна за його цільовим призначенням, в той час як метою договору зберігання є забезпечення схоронності речі у тому вигляді, в якому її було передано на схов.

Дійсною метою спірного договору було не передача державного майна на зберігання, а здача майна в оренду з ціллю отримання відповідачем-1 (ТОВ "Фірмою "ВВ") прибутку від його використання.

Відповідач-1, згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не довів суду, що він отримував якусь компенсацію за здійснення ним послуг по зберіганню прийнятого майна.

Сторони не спростували тверджень позивача, що  укладений ними договір є фактично договором оренди, за яким відповідач-1 перераховує відповідачу-2 саме орендну плату, а не здійснює якісь інші платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачами укладено договір оренди.

Відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення. Враховуючи, що передача в оренду спірного майна відбулась на підставі угоди, укладеної без участі Фонду та без його дозволу, суд доходить до висновку про те, що спірний договір укладено з порушенням чинного законодавства не вповноваженою на це особою, яка не мала права на прийняття рішення про передачу державного майна в оренду. Спірний договір не містить істотних умов, обов'язкових для договору оренди, перелік яких міститься в ст. 284 Господарського кодексу України та ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що є підставою, у відповідності до ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, для визнання спірного правочину недійсним.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за наявності заяв про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу або заяв про оренду нерухомого майна від двох або більше фізичних чи юридичних осіб, орендар визначається орендодавцем на конкурсних засадах. Порядок проведення конкурсу визначається Фондом державного майна України - для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Крім того, спірний договір суперечить ст. ст. 209, 793 Цивільного кодексу України, оскільки укладений на строк більше ніж три роки (п. 6.1 договору) і нотаріально посвідчений не був.

Судові витрати, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на відповідача-2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 203, 215, 235, 759, 944 Цивільного кодексу України, ст. ст. 283, 287, 284 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір зберігання з право користування № 13/07, укладений 16.07.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ",              м. Дніпропетровськ, і державним підприємством "Укрриба", м. Київ.

Стягнути з Державного підприємства "Укрриба" (01050, м. Київ,                      вул. Тургенєвська, 82-а, п/р 6980 в АКБ "Фінанси і кредит", МФО 300131, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрметфлюси" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 41/302, п/р 8121 в КБ "Приватбанк", МФО 305299, ) 85 (вісімдесят п'ять) грн. - витрат на держмито, 118 (сто вісімнадцять) грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

Суддя

С.П. Панна

Примітка: рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку з дня його прийняття.