ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"17" травня 2007 р.                                                                              Справа № 5/116-07

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом
Комунального підприємства “Управління  житлово –комунального господарства”, м. Славутич

до
Закритого акціонерного  товариства “Атомспецбуд”,                      м. Славутич

про
стягнення  18 557,09 грн.

за участю представників:

позивача:
Максимова Ю. Ю. –дов. від 20.03.2007 р. № 57/32-534

відповідача:
Миргородова Т. В.- дов. від 23.04.2007 р.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства “Управління  житлово –комунального господарства” (далі – Позивач) до Закритого акціонерного  товариства “Атомспецбуд” (далі –Відповідач) про стягнення 18 557,09 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором № 11 від 07.02.2001 р. щодо здійснення повного розрахунку.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те що сторонами при укладенні Договору не було досягнуто істотних умов для укладення господарського договору, в зв’язку з чим договір є неукладеним і таким чином відсутні будь які зобов’язання за вказаним договором.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 07.02.2001р. було укладено Договір на  охорону та технічного огляду при виїзді  на лінію транспортних засобів № 11 (далі –Договір), відповідно до умов Договору, позивач надає відповідачу місце для зберігання дев’яти  одиниць  автотранспорту, ремонтну зону, мийку і можливість проведення перевірки  технічного  стану  транспорту перед виїздом на лінію та передрейсового  медичного огляду водіїв (п. 1 Договору), а відповідач за надані послуги зобов’язався проводити оплату згідно  з протоколом договірної ціни (п. 4.1 Договору).

За розрахунком позивача відповідач заборгував йому за надані послуги згідно Договору 18 557,09 грн.

Відповідач проти позову заперечує та просить в позові КП “Управління житлово –комунального господарства” відмовити, оскільки при укладенні вищезазначеного Договору не було досягнуто істотних умов договору, а саме не погоджена оплатність (ціна) за послуги, які будуть надаватися позивачем згідно Договору.

Як передбачено ст. 33 Господарсько процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В підтвердження своїх позовних  вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договірних зобов’язань щодо оплати за надані послуги.

Згідно пункту 1 ст. 903 ЦК України, якщо  договором передбачено  надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлений договором.

В силу ч. 2 ст. 11, ст. 509 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчиняти на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Як встановлено судом, сторонами по справі не було визначено у Договорі строк виконання відповідачем обов’язку щодо оплати за надані позивачем послуги.

Відповідно до п. 3 ст. 180 ГК України, при укладенні господарських  договорів сторони зобов’язані у будь –якому разі узгодити  предмет, ціну та строк дії договору. Як передбачено  п. 4.1 Договору, позивач проводить оплату з позивачем згідно протоколу договірної ціни.

Разом з тим позивач жодного протоколу договірної ціни за яким відповідач проводить розрахунок за Договором суду не надав, так само  і не надав доказів виконання своїх зобов’язань за Договором, щодо надання позивачу місця для збереження дев’яти одиниць автотранспорту, ремонтну зону, мийку і можливість проведення перевірки технічного стану транспорту перед виїздом на лінію та передрейсового  медичного огляду водіїв.

Судом досліджені додані до позовної заяви рахунки –фактури, копії листів та копії карток замовника на які посилається позивач в обґрунтування вимог та встановлено, що вони не можуть підтверджувати заборгованість відповідача саме по Договору № 11, оскільки вони стосуються інших правовідносин які існували на той час між сторонами у справі та не стосуються Договору № 11.

Інших доказів щодо обґрунтування своїх вимог позивач суду не подав.

За таких обставин, вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити.

Суддя