ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"21" серпня 2007 р.                                               Справа № 8/275-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В.  при секретарі  Зибцевій А.В.,розглянувши справу

за позовом:  Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Світлана"

до:  Державної податкової інспекції у Новотроїцькому районі

про  визнання недійсним акту

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Приватне орендне сільськогосподарське підприємство „Світлана” звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Державної податкової інспекції у Новотроїцькому районі  Херсонській області про визнання недійсним акту перевірки податкового органу від 18.04.07 № 66/23-1/32051983. Позивач посилається на те, що Ухвалою  господарського суду Херсонської області від 17 липня 2007  року суддею Ребриста С.В. відкрито провадження в адміністративній справі.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Херсонської області № 181 від 2 серпня 2007 року справа передана судді Хом'яковій В.В.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце слухання справи, не перешкоджає  розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що предметом оскарження є акт від 18.04.07 № 66/23-1/32051983., складений посадовими особами ДПІ у Новотроїцькому районі за результатами комплексної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ПОСП „Світлана” не може розглядатись як акт суб'єкта владних повноважень.   Акт перевірки не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), який породжує права та обов’язки у підприємства. Оскаржуваний акт  не є рішенням суб’єкта владних повноважень, яке підпадає під компетенцію адміністративних судів при вирішенні справ адміністративної юрисдикції, а є саме письмовою фіксацією дій ревізорів-інспекторів.  Викладені в акті обставини можуть бути лише підставою для вжиття керівником податкової інспекції відповідних заходів, зокрема, рішення про донарахування податкових зобов'язань або застосування штрафних санкцій.                Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що предметом оскарження є акт від 18.04.07 № 66/23-1/32051983., складений посадовими особами ДПІ у Новотроїцькому районі за результатами комплексної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ПОСП „Світлана” не може розглядатись як акт суб'єкта владних повноважень. Акт перевірки не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), який породжує права та обов’язки у підприємства. Оскаржуваний акт  не є рішенням суб’єкта владних повноважень, яке підпадає під компетенцію адміністративних судів при вирішенні справ адміністративної юрисдикції, а є саме письмовою фіксацією дій ревізорів-інспекторів.  Викладені в акті обставини можуть бути лише підставою для вжиття керівником податкової інспекції відповідних заходів, зокрема, рішення про донарахування податкових зобов'язань або застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства  до компетенції адміністративних судів відносяться  спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо  оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та  апеляційних адміністративних   судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях   відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Деякі адміністративні справи підвідомчі місцевим  судам загальної юрисдикції..

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам. Статтею 12 цього ж кодексу встановлено, що господарським судам підвідомчі:   1) справи  у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів  та  технічних умов; спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги (виконання  робіт), якщо ці  ціни  і  тарифи відповідно  до  законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;  спорів, що  виникають із публічно-правових  відносин  та віднесені  до  компетенції  Конституційного  Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами  органів Антимонопольного комітету України,  Рахункової  палати  з питань,  віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським  товариством  та  його  учасником  (засновником, акціонером),  у  тому  числі  учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням,  діяльністю,  управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

В даному випадку, позивачу необхідно звернутися з позовною заявою про  визнання акту перевірки недійсним до відповідного суду загальної юрисдикції до відповідачів –податкових ревізорів-інспекторів, які склали акт перевірки, оскільки даний спір не підвідомчий господарському суду за приписами ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, а отже згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справа не підсудна цьому адміністративному суду. Позивач має право також оскаржити рішення керівника ДПІ у Ново троїцькому районі про притягнення позивача до майнової відповідальності, яке буде прийнято за висновками акту перевірки 9в матеріалах справи відсутнє.

Згідно п. 6 ч.3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду. Оскільки провадження по справі  вже відкрито,  відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі, оскільки справу не належить розглядами в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 157,  ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі.

Ухвала суду про закриття може бути оскаржена в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

З 01.09.2005 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Набуття чинності КАС України не означає автоматичний розгляд адміністративними судами України будь-яких категорій справ за умови участі у ній суб’єкту владних повноважень.

Суддя                                                                  В.В. Хом"якова