Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" листопада 2007 р.                                                     Справа № 12/2350

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Тютюнник С.В. - дов. №104/35 від 15.05.07р.

від відповідача Хомчук В.А. - дов. №2441/19 від 17.07.07р.

розглянув справу за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир)

про стягнення 5884667,13 грн.

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України, спір вирішується у більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 цієї статті.

В судовому засіданні від 30.10.07р., у відповідності до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 11:20 год. 06.11.07р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача                             5 884 667,13 грн., з яких: 5 172 757,73 грн. - заборгованість, 206 175,78 грн. - пеня,            367 916,47 грн. - інфляційні нарахування та 137 817,15 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов заперечив частково з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву від 30.10.07р. (а.с.62-63) та доповненнях до нього від 06.11.07р. (а.с.101-102).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2005 року між ВАТ "Житомиргаз" (відповідач) та ДК "Газ України" (позивач) був укладений договір  на постачання природного газу № 06/05-1857 (надалі -Договір), згідно якого позивач зобов'язався передати відповідачу протягом січня-грудня 2006р. природний газ, а відповідач прийняти та оплатити його.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, передавши відповідачу протягом січня - грудня 2006 року природний газ в об'ємі 502590,269 тис. м куб на загальну суму 87171280,73 грн., що підтверджується актами передачі - приймання природного газу, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 39-54).

Відповідно до п. 5.1. договору, сторонами погоджено, що оплата за газ здійснюється покупцем грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу  до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Згідно умов Договору відповідач зобов'язаний був в повному обсязі розрахуватися за фактично спожитий природний газ до 10 січня 2007 року.

Відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ у сумі  81998523,00 грн.

На момент звернення з позовом до суду основна заборгованість відповідача за розрахунками позивача становила 5172757,73 грн. (а.с.5, 19-25).

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 Договору, позивачем відповідачу нараховано пеню за несвоєчасну оплату за спожитий газ за період з 01.03.07р. по 31.08.07р. в розмірі 206175,78 грн., про що свідчить розрахунок пені позивача (а.с.5).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідачу обраховано борг з урахуванням інфляційних процесів (індексу інфляції) за період з лютого місяця 2007року по липень місяць 2007 року у сумі 5540674,20 грн., тобто інфляційні становлять 367916,47 грн. (а.с.6); нараховано до сплати відповідачу 3% річних від простроченої суми по постачанню природного газу за період з 26.01.2007р. по 31.08.2007р. у розмірі 137817,15грн.(а.с.6).

Відповідач не заперечує факт наявності боргу за договором, однак не погоджується з його розміром та розміром штрафних санкцій, визначеними позивачем.

В письмовому відзиві на позовну заяву від 30.10.07р. (а.с.62-63) та доповненнях до нього від 06.11.07р. (а.с.101-102) відповідач повідомив, що під час судового розгляду було проведено часткові розрахунки з позивачем на суму 870000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2026 від 19.09.07р. (а.с.64). Також стверджує, що розмір основної заборгованості станом на 30.10.07р. становить  3816036,40 грн., оскільки позивачем не враховано припинення частини зобов'язання ВАТ "Житомиргаз" по вищевказаному Договору, яке пройшло внаслідок направлення позивачу Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.05.07р. на суму 486721,40 грн. (а.с.66).

Представник позивача заперечила факт припинення  зобов'язань в сумі 486721,40 грн., в зв'язку з тим, що на вказану суму припинені зобов'язання за іншим договором на поставку природного газу, а саме за договором  № 06/03-3037 від 24.12.03

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши  в сукупності матеріали справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог на підставі слідуючого.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставою виникнення зобов'язань між сторонами по справі є договір №  № 06/05-1857  від 19.12.05р., відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується  передати у власність покупцю у 2006 році природний газ з урахуванням можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Відповідно до ст.  626 ЦК України,  договором   є   домовленість   двох   або  більше  сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1.3 договору, газ, що постачається за даним договором, використовується Покупцем (відповідачем) виключно для подальшої реалізації населенню та включає в себе можливі обсяги розбалансування газу (притоків/відтоків).

Отже, як вбачається з договору, який узгоджений сторонами, у позивача виникло зобов'язання  щодо поставки природного газу для подальшого його відпуску населенню, а у позивача виникло зобов'язання  щодо прийняття та оплати отриманого природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання взятого на себе зобов'язання  позивач здійснив поставку газу  відповідачу.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати, на день звернення з позовом до суду , виконав частково, заборгувавши позивачу  5172757,73 грн.

Оскільки під час розгляду справи відповідач провів додаткові розрахунки на суму 870000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.09.07р. (а.с.64), в цій частині провадження у справі слід припинити за п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

За вказаних обставин, на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 4302757,73 грн.

Що стосується зарахування зустрічних однорідних вимог, то суд вважає за необхідне вказати слідуюче.

Згідно положень ст.601 ЦК України, зобов'язання    припиняється    зарахуванням    зустрічних однорідних  вимог,  строк  виконання  яких настав,  а також вимог, строк виконання  яких  не  встановлений  або  визначений  моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування  зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Із змісту вказаної статті випливає, що однією з обов'язкових умов для зарахування зустрічних однорідних вимог є відсутність спору між сторонами відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання і т.д. Якщо одна сторона звернулася із заявою про зарахування, а інша сторона зобов'язання протиставити цій вимозі заперечення відносно характеру, терміну, розміру виконання тощо, то в такому випадку суперечка підлягає судовому розгляду, і зарахування можливе лише за рішенням суду.

Натомість,  згідно  пояснень позивача, Заявою про зарахування зустрічних позовних вимог № 31/19-4895 від 25.05.07 (а.с.100), позивач, враховуючи зобов'язання перед відповідачем за транспортування природного газу згідно договору  № 06/07-202- від 01.02.07,  зменшив останньому заборгованість в сумі 486721,40 грн., яка виникла за договором на постачання природного газу № 06/03-3037 від 24.12.03.

Згідно пояснень відповідача, Заявою від 23.05.07 (а.с.66),  відповідач провів зарахування зустрічних однорідних вимог на  вказану суму за зобов'язаннями перед позивачем по договору № 06/05-1857 від 19.12.05.

Оскільки з вказаних документів та пояснень вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо характеру зарахування зустрічних однорідних вимог,  тому заборгованість відповідача за природний газ, отриманий у 2006 році, на день звернення з позовом до суду відповідала заборговності, яка заявлялась до стягнення, а саме 5172757,73 грн.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу є обгрунтованими і підлягають задоволенню в сумі 4302757,73 грн. (з врахуванням сплати 870000,00 грн.).

Згідно з п.6.2. Договору в разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.5.1. даного Договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі проводив  розрахунки  за постачання природного газу позивач обгрунтовано нарахував відповідачу пеню за несвоєчасно проведені розрахунки в сумі 206175,78 грн.

Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як уже наголошувалось вище, за договором від 19.12.05р.  №06/05 - 1857 відповідачу поставлено природний газ на суму  87171280,73 грн. Відповідач, до звернення з позовом до суду, виконав грошове зобов'язання на суму 81998523,00 грн., що свідчить про високий ступінь виконання зобов'язання.

Також господарський суд встановив, що кінцевими споживачами природного газу є населення, через низький ступінь розрахунків якого і виникла заборгованість у відповідача.

Оцінивши дані обставини, суд вважає їх винятковими і зменшує розмір пені до 20617,58 грн.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки позивача в частині стягнення інфляційних в сумі 367916,47 грн. та 3% річних в сумі 137817,15 грн. є обгрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, позов обгрунтований, підтверджується належними доказами по справі і підлягає задоволенню в сумі 4829108,93 грн., а саме: 4302757,73 грн. основного боргу, 20617,58 грн. пені, 367916,47 грн. інфляційних та 137817,15 грн. 3% річних. В частині стягнення 870000,00 грн. основного боргу провадження у справі суд припиняє за п.1-1 ст.80 ГПК України.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 49, 69, п.1-1 ст.80,ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 20617,58 грн.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", 10002, м.Житомир, вул. Фещенко-Чопівського,35, код 03344071,

на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ, вул. Шолуденка,1, код 31301827,

-  4302757,73 грн. - заборгованість за поставлений природний газ;

- 20617,58 грн. - пеня;

- 367916,47 грн.  - інфляційні нарахування;

- 137817,15 грн.   - 3% річних;

- 25500,00 грн. - витрати по сплаті держмита;

- 118,00грн. - витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 870000,00 грн. основного боргу за п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 12 листопада 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам