міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
Київ, вул. Жилянська, 58-б
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.02.07
Справа №  339/6-06

Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Гаврилюк  О.М (доповідач по справі),

суддів:                                 Ткаченка  Б.О. суддів:                                 Корсакової
Г.В.

.

Секретар судового засідання Огієнко В.О.

за участю представників сторін

від позивача:

ОСОБА_2. -дов. від 21.07.2004
року № Г-6224

від відповідача:

Кучма С.В. -дов. від 24.11.2006
року № 12483/10/10-120

від третьої особи:

ОСОБА_2. -приватний підприємець

розглянувши апеляційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової інспекції на постанову господарського суду
Київської області від 31.10.2006 року

по справі № 339/6-06 (суддя
Маляренко А.В.)

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -приватного підприємця ОСОБА_1, смт. Глеваха

до

Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Васильків

третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Суб'єкт підприємницької діяльності -приватний підприємець ОСОБА_2, смт.
Глеваха

про

визнання недійсним рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.06.2006 року № /1

встановив:

До господарського суду Київської
області звернувся суб'єкт підприємницької діяльності -приватний підприємець
ОСОБА_1з позовом та уточненнями до нього до Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання недійсним рішення від 12.06.2006 року №
/1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11 331 грн.
50 коп.

Постановою господарського суду
Київської області від 31.10.2006 року по справі № 339/6-06 позовні вимоги
задоволені повністю. Визнано недійсним рішення Васильківської ОДПІ від
12.06.2006 року № /1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 11 331 грн. 50 коп.

Постанова місцевого суду мотивована
тим, що під час проведення перевірки 15.03.2006 року перевіряючі фактично
здійснили перевірку місця проведення розрахунків іншого підприємця -ПП ОСОБА_2,
що унеможливлює висновок відповідача про наявність порушень з боку позивача.

Не погоджуючись з постановою
місцевого господарського суду Васильківська ОДПІ звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Київської
області від 31.10.2006 року по справі № 339/6-06 та прийняти нову постанову
якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу Васильківська
ОДПІ обґрунтовує тим, що місцевим господарським судом неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального права, не у повному обсязі були встановлені
обставини, що мали значення для справи, а саме те, що місце проведення
розрахунків у обох підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне, а бармен ОСОБА_3.,
яка здійснювала продаж товару працівникам ДПА в Київській області та перебувала
в трудових відносинах з саме з позивачем здійснювала продаж товарів і третьої
особи. Також апелянт звернув увагу суду на те, що позивач просив визнати
недійсним податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, які є різними формами актів ненормативного
характеру органів державної податкової служби.

Ухвалами Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року, 12.12.2006 року та
13.12.2006 року апеляційна скарга відповідача прийнята до розгляду, проведенні підготовчі
дії та порушене апеляційне провадження по справі.

Ухвалою апеляційного господарського
суду від 17.01.2007 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог, на стороні позивача -фізичну особу -підприємця ОСОБА_2.

Позивач відповідно до ст. 191 КАС
України подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а постанову -без змін.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача правами, передбаченими
ст. 191 КАС України, не скористалася та заперечення на апеляційну скаргу не
надала.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову
господарського суду Київської області від 31.10.2006 року по справі № 339/6-06
та прийняти нову постанову якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач та третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача проти вимог
апеляційної скарги заперечували та вважали, що оскаржувана постанова місцевого
суду має бути залишена без змін.

Розпорядженням заступника Голови
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.01.2007 року
склад судової колегії змінювався.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників провадження, колегія суддів Київського
міжобласного апеляційного господарського суду виходить із наступних обставин.

23.04.2002 року третя особа
-ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа -підприємець у Васильківській районній
державній адміністрації Київської області (а.с.17) та цього ж дня взята на
облік як платник податків у Васильківській об'єднаній державній податковій
інспекції.

31.10.2002 року позивач
-ОСОБА_1зареєстрована як фізична особа -підприємець у Васильківській районній
державній адміністрації Київської області (а.с.18) та цього ж дня взята на
облік як платник податків у Васильківській об'єднаній державній податковій
інспекції.

30.12.2005 року ОСОБА_2видане
свідоцтво платника єдиного податку.

На підставі договору оренди
торговельного павільйону від 01.12.2005 року № 7, укладеного між  МПП „Інтерсервіс -АСП” та приватним
підприємцем ОСОБА_1, остання отримала в оренду нежиле приміщення за адресою м.
Київ, бульв. Дружби Народів, 30А площею 100 м2 для використання під
приміщення кафе на строк з 01.12.2005 року по 31.03.2006 року.

На підставі договору суборенди
торговельного павільйону від 01.01.2006 року № 1, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1здала суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2в суборенду
приміщення і обладнання за адресою м. Київ бульв. Дружби Народів, 30А площею 50
м2 для здійснення діяльності -громадського харчування на строк з
01.01.2006 року по 31.03.2006 року.

15.03.2006 року працівниками ДПА в
Київській області на підставі направлень від 15.03.2006 року № 299 та 301 було
проведено виїзну позапланову перевірку щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу Приватного
підприємця ОСОБА_1 в кафе за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 30-А
(а.с.38, 39).

За результатами проведеної
перевірки 15.03.2006 року ДПА у Київській області було складено Акт перевірки
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності без номеру (далі
-Акт перевірки) (а.с.8).

На підставі Акта перевірки від
15.03.2006 року б/н Васильківською ОДПІ прийнято та надіслано підприємцю
ОСОБА_1рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
12.06.2006  року № /0, яким
позивачу з посиланням на ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
визначено суму податкового зобов'язання за платежем штрафні санкції 11 386 грн.
50 коп. (а.с.6). Сума визначеного відповідачем податкового зобов'язання
складається із: 55 грн. штрафу (11 грн. х 5) -п'ятикратний розмір вартості
проданого товару за не проведення розрахункової операції через реєстратор
розрахункових операцій і 11 331 грн. 50 коп. ((2 277 грн. 30 коп. - 11 грн.) х
5) -п'тикратний розмір суми, на яку виявлено невідповідність, за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалося позивачем до ДПА в Київський області та ДПА
України в порядку, встановленому п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. (з наступними змінами та
доповненнями). За наслідками розгляду скарги ДПА в Київській області  винесене рішення від 09.06.2006 року №
7311/К/25-271/85 (залишене без змін рішенням ДПА України від 15.08.2006 року №
4306/К/25-0315), яким скасовано рішення Васильківської ОДПІ від 27.03.2006 року
№ /0 в частині застосування 55 грн. штрафної (фінансової) санкції, а
в іншій частині зазначене рішення залишене без змін (а.с.19-25).

За наслідками встановлених в акті
перевірки порушень, відповідно до ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
Васильківською ОДПІ  (з урахуванням
Рішення ДПА в Київській області №7311/К25-271/85 від 09.06.2006 року) було
прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 12.06.2006 року №
/1, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію до позивача у
розмірі 11 331 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням Васильківської ОДПІ позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову
місцевого господарського суду слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог пункту 11
частини 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні”  від 04.12.1990 року № 509-XII
органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Статтею 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.1995 року № 265/95-ВР визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій; забезпечувати відповідність
сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

У розумінні статті 2 згаданого
Закону місцем проведення розрахунків вважається місце, де здійснюються розрахунки
із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання
покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до вимог статті 15
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють, органи державної податкової служби шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

За порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові санкції, визначені статтями 17 -29 цього
Закону. Згідно приписів п. 1 ч. 1 статті 17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості
проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій
через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або
проведення її без використання розрахункової книжки до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено
невідповідність. А відповідно до статті 22 Закону „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського  харчування та послуг” у разі невідповідності
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого
дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

При проведенні перевірки Приватного
підприємця ОСОБА_1 15.03.2006 року працівниками ДПА в Київській області було
встановлено факт невідповідності готівкових коштів на місці проведення
розрахункових операцій сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, -в
розмірі 2 277 грн. 30 коп.

Проте працівниками ДПА в Київській
області при здійсненні контрольної закупки однієї порції гречаного гарніру і
біфштексу з яйцем на суму 11 грн. (рахунок № 102.12-141) у бармена ОСОБА_3не
було враховано того, що реалізація алкогольних напоїв і тютюнових виробів у
кафе за адресою м. Київ, бульв. Дружби Народів, 30А проводиться через реєстратор
розрахункових операцій, який належить позивачу -ОСОБА_1, в той час як надання
послуг з громадського харчування займається третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -ОСОБА_2, яка здійснює
підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування -шляхом сплати
єдиного податку. Закупку товарів, якими торгує позивач -ОСОБА_1, працівники ДПА
в Київській області не здійснювали.

Таким чином працівниками ДПА в
Київській області фактично було розпочато здійснення перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
ще й іншого суб'єкта підприємницької діяльності -третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -ОСОБА_2.

На момент проведення перевірки
відповідно до фіскального чеку з показником денного звіту реєстратора
розрахункових операцій (фіскальний номер ) та в дійсності у касі
ОСОБА_1 не знаходилося жодних коштів.

Посилання відповідача на те, що
оскільки бармен ОСОБА_3перебувала на момент проведення перевірки в трудових
відносинах з позивачем -ОСОБА_1 (підтверджується трудовим договором від
01.01.2003 року за № 611, зареєстрованим в Васильківському міському центрі
зайнятості 02.01.2003 року за № 611) та те, що вона [бармен] здійснювала
розрахунки з перевіряючими, на тому місці де під час перевірки виявлено кошти в
сумі 2 277 грн. 30  коп., то вони
[перевірюючі органу ДПС] мали усі підстави вважати, що дані кошти належать позивачу
-ОСОБА_1, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковими та
безпідставними з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим
господарським судом на момент перевірки зазначена сума коштів знаходилася в
касовому ящику з надписом „СПД «ОСОБА_1»Единый налог” проти чого відповідач не
заперечував. Бармен ОСОБА_3відповідно до її пояснень, проти яких відповідач
також не заперечував, попереджала перевіряючих працівників ДПС про те, що кошти
виявлені ними на місці проведення нею розрахунків належать іншому підприємцю,
яка сплачує єдиний податок -ОСОБА_2.

З огляду на те, що в приміщенні
кафе підприємницькою діяльністю займаються двоє підприємців і сфери їхньої
діяльності розмежовані, при проведенні перевірки перевіряючими не було
здійснено закупку товарів, якими торгує саме перевіряєма особа -позивач
ОСОБА_1, внаслідок чого при проведенні контрольної закупки перевіряючі дійшли
хибних висновків про те, що вони здійснюють закупку у позивача, а місце де
бармен ОСОБА_3проводила розрахункові операції являється місцем проведення
розрахункових операцій позивача.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2,
наданих в судовому засіданні під час апеляційного провадження, бармен
ОСОБА_3здійснювала відпуск товару, що належить третій особі -ОСОБА_2, за її
[власниці] усним проханням через те, що в той день на роботі не було інших
працівників, які б могли реалізовувати у кафе її товар.

Санкції за відпуск товару, що
належить третій особі -ОСОБА_2, барменом ОСОБА_3 відповідачем застосовані не
були та відповідальність за вказане правопорушення не являється предметом розгляду
даної справи.

За вищевикладених обставин колегія
суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що невідповідність
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті, у приватного підприємця ОСОБА_1 не мала місця.

Твердження відповідача про те, що
місцевий господарський суд вийшов за межі позову, оскільки позивач просив
визнати недійсним податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, які є різними формами актів ненормативного
характеру органів державної податкової служби, спростовується уточненнями до
позовної заяви, поданими в судовому засіданні 31.10.2006 року (а.с.42).

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не підтвердженими.

Відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином колегія суддів
апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що відповідачем не було доведено суду ті обставини
на підставі яких було застосовано штрафні санкції в оскаржуваному рішенні та до
позивача були неправомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 11 331 грн. 50
коп.

Відповідно до ст.ст. 195, 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги і залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова
місцевого суду прийнята з додержанням норм матеріального і
процесуального права, вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись Розділом VII „Прикінцеві
та перехідні положення”, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206 КАС
України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

у  х  в
а  л  и  в :

1.          Апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції у Київській області на постанову господарського
суду Київської області від 31.10.2006 року по справі № 339/6-06 залишити без
задоволення.

2.          Постанову господарського суду
Київської області від 31.10.2006 року по справі № 339/6-06 залишити без змін.

3.          Справу № 339/6-06 повернути до
господарського суду Київської області.

Ухвала апеляційного господарського
суду, відповідно до ст. 254 КАС України, набирає чинності з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного господарського
суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку,
передбаченому ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
Гаврилюк  О.М
Судді:
Ткаченко  Б.О.  Судді:
Корсакова
Г.В.