ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"19" вересня 2007 р.
Справа №  16/368

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: прокурора Новоукраїнського району, в інтересах держави, в особі Новоукраїнської міської ради та Новоукраїнської районної державної адміністрації, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор", м. Кіровоград,   вул. Луначарського, 30/1,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

Представники сторін:

від позивача 1 - представник Діордіяшенко В.І., довіреність № 1132/15  від 04.09.07 р.;

від позивача 2 - участі не брав;

від відповідача -  участі не брав;

у судовому засіданні брав участь  прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури Кіровоградської області Ситник Г.М., (посвідчення №444);

Прокурор Новоукраїнського району в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради та Новоукраїнської районної державної адміністрації звернувся з позовною заявою до господарського суду Кіровоградської області про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор", а саме: самовільно зайняту земельну ділянку площею 130,66 га в межах населеного пункту (дві ділянки площею 52,05 га та 24,24 га, на яких розташована виробнича база з кагатним полем та водоочисними спорудами, тракторний парк 1,28 га та технічне водосховище 53,09 га) та перебуває у віданні Новоукраїнської міської ради; та за межами населеного пункту 121,1 га, на якій розміщені очисні споруди і яка знаходиться у віданні Новоукраїнської районної державної адміністрації.

Відповідач позов не визнав та повідомив господарському суду про те, що підприємство користується спірною земельною ділянкою на законних підставах, оскільки на зазначених ділянках розташований належний йому на праві власності  цілісний майновий комплекс.

Дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її  власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації.

Право  на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати   до   використання   земельної   ділянки    до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документи, що посвідчують право на земельну   ділянку, визначені статтею 126 Земельного кодексу України.  Право  власності  на  земельну  ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується  державними  актами, а право    оренди   землі   оформляється   договором,  який реєструється відповідно до закону

Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор послався на матеріали перевірки (протокол про адміністративне правопорушення №003172 від 19.06.2006 року, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.06.2006 року та припис № 003180 від 19.06.2006 року), якою встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.125 Земельного кодексу України без набуття права власності чи права користування самовільно займає 251,76 га земель промисловості Новоукраїнської міської ради. Постановою Новоукраїнського районного відділу земельних ресурсів №58 від 04.07.2006 року на підставі  протоколу №003172 від 19.06.2006 року виконуючого обов'язки директора товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор" Стукало Д.А. визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказану постанову відповідач отримав 05.07.2006 року.

Позовні вимоги прокурора  ґрунтуються на тому, відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України  самовільне зайняття земельних ділянок є одним з порушень за які громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. А згідно  ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Господарський суд дослідивши обставини справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Гарант-Цукор" на підставі договорів купівлі-продажу № 870935, № 870936, № 870937, № 870938 та № 870939 від 26.08.2004 року було придбано у товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестагропродукт холдінг" нерухомі об'єкти цілісного майнового комплексу, за адресами: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Промислова, 1 та 2, а також по вул. Миру 4, що підтверджується також відповідними витягами про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів.

Таким чином, господарським судом встановлено, що на спірних земельних  ділянках знаходяться: в межах  м. Новоукраїнка - об'єкти нерухомості, належні відповідачу на праві власності; за межами населеного пункту - очисні споруди, без яких неможливо здійснити цикл цукроваріння.

Стаття 212 Земельного кодексу України передбачає повернення самовільно зайнятих земельних ділянок без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Але до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем неможливо застосувати норми цієї статті, оскільки придбання об'єкта нерухомості, який розташований на земельній ділянці, передує виникненню права користування земельною ділянкою.

Повернення позивачу земельної ділянки, на якій розташовані, належні  відповідачу на праві власності об'єкти нерухомості, фактично позбавить останнього  права користування цим майном.

А як вбачається із положень ст. 346 ЦК України власник може бути позбавлений права на своє майно лише у випадках, передбачених чинним  законодавством.

Крім того, господарський суд враховує норми  ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент придбання  відповідачем об'єктів цілісного майнового комплексу, якою  визначено, що при переході права власності на будівлю  і  споруду  право власності  на  земельну  ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право  користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до частини 2 цієї статті  при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Господарський суд враховує, що нормами даної статті не визначено строку, протягом якого повинен бути укладений договір оренди земельної ділянки, на якій розташовано придбаний об'єкт, і хто має ініціювати його укладення.

Відповідно до ч.2 цієї статті, в редакції Закону України № 997-V  від 27.04.2007  р.,  якщо житловий  будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та  частиною  ділянки,   яка необхідна для їх обслуговування.

Враховуючи  положення ст. 120  Земельного  кодексу України в діючій редакції,   у господарського суду відсутні підстави стверджувати, що відповідач самовільно займає земельні ділянки, на яких розміщені об'єкти нерухомості, належні  ТОВ "Агро-Гарант-Цукор" на праві власності, а також  земельні ділянки, які необхідні для обслуговування цілісного майнового комплексу цукрового заводу.

За викладених обставин, господарський суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог прокурора. Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

В  задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського  суду  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити сторонам, прокурору Новоукраїнського району та прокурору Кіровоградської області.

Суддя                                                                                          О.Б. Шевчук

Дата підписання рішення - 24.09.2007 року.