СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.07                                                                                 Справа № 16/529.

Суддя Шеліхіна Р.М.,   розглянувши матеріали  справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії, м. Стаханов  Луганської області

до Комунального підприємства " Житловик - 2 ", м. Брянка  Луганської області

про стягнення 8625 грн. 39 коп.

при секретарі судового засідання Сумцовій С.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Томілін А.С., дов. від 09.07.07. №290,

від відповідача – не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 7340,04грн., за реактивну електроенергію в сумі 353,57грн., пені –505,16грн., інфляційні нарахування в сумі 334,39грн., 3 % річних у розмірі 92,23грн.

Позивач заявою від 13.09.07. №222 повідомив суд про сплату відповідачем частки основного боргу за спожиту активну електричну енергію на суму 226грн., про що надав копію банківської виписки, з якої вбачається, що дана сума боргу сплачена до подачі позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представником позивача до матеріалів справи додано акт звірення взаємних розрахунків, яким відповідач визнає суму боргу в розмірі 7340,04грн. та  за реактивну електроенергію в сумі 353,57грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання умов договору).

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Серговської філії /позивачем/ та Комунальним підприємством " Житловик - 2 ", м. Брянка  Луганської області /відповідачем/  було укладено договір  від 01.01.07. №А3908.

За умовами договору позивач прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а відповідач –проводити остаточний розрахунок  у п"ятиденний строк з дня отримання рахунків від енергопостачальника.

В періоді з 01.10.2006 року по 31.05.2007 року  за відповідачем утворилась заборгованість у сумі  7114,04грн., що підтверджено звітами про спожиту електроенергію за відповідні періоди та актами контрольного заміру показань електролічильників.

В процесі використання електричних мереж та споживання електроенергії відповідач генерує реактивну електроенергію і потужності, що спричиняє додаткові технологічні втрати активної електроенергії та погіршує показники якості останньої. Таким чином згідно умов договору відповідач має сплачувати вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, яка складає за спірний період 353,57грн.

У встановленому умовами договору порядку розрахунків, відповідач зобов’язаний сплатити вартість спожитої електроенергії в строк 5 днів з дня отримання відповідних рахунків від позивача на сплату спірних сум - зобов”язання відповідачем по оплаті боргу за активну електроенергію не було виконане.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем умов договору по оплаті активної електроенергії на суму 7114,04грн., боргу з компенсації за перетікання реактивної електроенергії в сумі 353,57грн., підтверджується матеріалами справи.

Заявлені до стягнення інфляційні нарахування в сумі 334,39грн. та 3 % річних у розмірі 13,25грн. цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Позовні вимоги в частині заявленої до стягнення пені 505,16грн. слід задовольнити на підставі вимог ст.232 ГК України, оскільки відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті вартості спожитої електроенергії і законом встановлено право позивача на стягнення неустойки.

За таких обставин вимоги позивача за позовом є обґрунтованими,  такими, що підтверджені матеріалами справи та відповідають фактичним обставинам, тому позов підлягає частковому задоволенню.

В частині позову на суму 226грн. –плати за спожиту активну електричну енергію –слід відмовити, оскільки відповідач сплатив вказану часнику боргу 14.08.07. - до звернення позивача з позовом до суду (і направлення копії позову відповідачу –18.08.07., а.с.6).

Судові витрати за позовом слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193,232 ГК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, керуючись  ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

1.            Позов задовольнити частково.

2.   Стягнути з Комунального підприємства " Житловик - 2 ", м. Брянка  Луганської області, м. Брянка Луганської області, вул. «Аненська»3-я лінія, 19 «а», ід. код 32163498 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії,  м. Стаханов Луганської області, вул. «Телефонна», 8  заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 7114,04грн., для зарахування на р/р 56 в Алчевському відділенні Ощадбанку №3113, МФО 364081. Видати наказ.

3.          Стягнути з Комунального підприємства " Житловик - 2 ", м. Брянка  Луганської області, м. Брянка Луганської області, вул. «Аненська»3-я лінія, 19 «а», ід. код 32163498 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії, м. Стаханов Луганська область борг за реактивну електроенергію в сумі 353,57грн., пеню в сумі 505,16грн., інфляційні нарахування в сумі 334,39грн., 3 % річних в сумі 92,23грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 98грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 104 грн. , видати наказ.

4.          В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –19.09.07.

Суддя                                                                                Р.М. Шеліхіна