ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 р.
№ 4/316

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кравчука Г.А.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу

Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів"

на  постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

від
08.06.2007р.

у справі
№4/316

Господарського суду
Полтавської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний економіко-правовий центр з питань банкрутства"

до

Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів"

про
стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.06.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Писаної Т.О., суддів Мазур Л.М., Жук Г.А.) залишено без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 22.03.2007р. (суддя Білоусов С.М.), яким вказаний позов задоволено, постановлено стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний економіко-правовий центр з питань банкрутства" 24 000 грн. суми основного боргу, 5 658 грн. –суми інфляції, 1 753, 25 грн. –суми 3% річних, 314, 11 грн. –витрат по сплаті державного мита, 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В своїй касаційній скарзі відповідач просить змінити постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду, відмовивши позивачеві в стягненні 29 411, 25 грн., посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального права, а саме: ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Сторони не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що згідно актів приймання-передачі виконаних робіт від 05.12.2003р. та від 05.02.2004р. на загальну суму 8 000 грн. абонентська плата із жовтня 2003р. по січень 2004р. була включена у вартість наданих позивачем послуг. Відповідачем роботи були прийняті та оплачені частково у сумі 6 000 грн. Неоплаченою залишилась заборгованість в розмірі 2 000 грн. Всього заборгованість відповідача по сплаті абонентської плати за період дії договору (з 01.10.2003р. по 31.12.2004р. з урахуванням здійснених відповідачем проплат) становить 24 000 грн.

Відтак місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст.ст.526, 625 Цивільного кодексу України а також умови договору дійшов до висновків про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача  24 000 грн. суми основного боргу, 5 658 грн. –суми інфляції та 1 753, 25 грн. –суми 3% річних.

Про те з такими висновками судів не можна погодитись з наступних підстав.

Задовольняючи позов суди виходили з того, що заборгованість у вигляді абонентської плати підлягає стягненню за одинадцять місяців.

Відповідно ж до умов п.5.1 договору замовник сплачує щомісяця абонентську плату саме за послуги, надані виконавцем, а згідно п.5.2 договору після надання кожного конкретного виду послуг сторони складають акт передачі-приймання наданих послуг. Умовами п.5.3 договору визначено, що оплата перераховується на рахунок виконавця протягом трьох діб з дня підписання акту передачі-приймання наданих послуг.

Таким  чином відповідно до умов договору абонентська плата повинна сплачуватись лише у разі надання послуг і лише протягом трьох діб з дня підписання акту передачі-приймання наданих послуг.

Про те, як встановлено судами, надання послуг підтверджено лише актами приймання-передачі виконаних робіт від 05.12.2003р. та від 05.02.2004р. на загальну суму 8 000 грн.

Щодо надання послуг і складення актів приймання-передачі виконаних робіт в інші місяці, в судових рішеннях відомості відсутні.

З викладеного вбачається, що суди попередніх інстанцій не врахували, що згідно приписів ст.193 ГК України виконанню підлягають лише ті господарські зобов'язання, які дійсно існували між сторонами.

З врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч.2 ст.111-5 та ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України у складі колегії суддів дійшов висновку, що допущені судом як першої, так і апеляційної інстанції вищезазначені порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до ч.1 ст.111-10 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно та повно з’ясувати обставини справи в їх сукупності та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08.06.2007р. та рішення Господарського суду Полтавської області від 22.03.2007р. у справі №4/316 скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                 Г.А. Кравчук

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало