ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.07.07р.

Справа № А33/142-07

за позовом  Прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

м. Дніпропетровськ

до  Об'єднання підприємств "Укртрубопром", м. Дніпропетровськ

про стягнення 9459 грн. 09 коп.

Суддя Рудовська І.А.

Від прокуратури: Дзюба В.В., довіреність № 119 вих. від 12.04.2007 року

Від позивача: Іващенко С.Г., довіреність № 03-06/0022 від 10.01.2007 року

Від відповідача: Іщенко В.С., довіреність № Т/123 від 30.07.2007 року;

Іванішин М.О., довіреність № Т/121 від 30.07.07 року; Федорова Н.В., довіреність № Т/122 від 30.07.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,  м. Дніпропетровськ  звернувся до господарського суду Дніпропетровської області до Об'єднання підприємств "Укртрубопром",  про стягнення адміністративно-господарських санкції за нестворення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів у  розмірі 9459, 09 грн.  за  2006р.,  посилаючись на  ст.ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП.

Представник прокурора та позивача позовні вимоги підтримали і просять суд задовольнити.

Представник відповідача  проти позову заперечує посилаючись на те, що їх підприємство з 2001р. є неприбутковою організацією і не займається господарською діяльністю, а тому не може сплачувати штрафні санкції у відповідності до ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, оскільки  в ній зазначено, що штрафні санкції сплачуються за рахунок прибутку, який залишається у розпорядженні після сплати всіх податків і зборів. Згідно  податкового звіту підприємства за 2006р. прибуток у відповідача відсутній.

В судовому засіданні за згодою представників прокуратури, позивача і відповідача оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників прокуратури, позивача і відповідача, дослідивши подані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно зі звітом   Об'єднання підприємства "Укртрубопром", м. Дніпропетровськ

“ Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ  за 2006 рік”   середньооблікова чисельність штатних працівників  на підприємстві склала 11 осіб, фонд оплати праці 208,1 тис.  середньооблікова чисельність інвалідів –штатних працівників, які повинні працювати на підприємства відповідно до 4% нормативу становить 1 особа, кількість працюючих інвалідів –0 інвалідів. Таким чином, як  вважає позивач та видно з наданого ним  розрахунку суми позову  кількість нестворених робочих місць для інвалідів складала –1 робоче місце, отже  сума несплачених адміністративно-господарських    санкцій складає   9459, 09 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП ( зі змінами та доповненнями) для підприємств, установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для  працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб  –у кількості одного робочого місця.

У разі , якщо кількість працюючих на підприємстві менша ніж встановлено нормативом, передбаченим  ст. 19 цього Закону, то згідно ст. 20  відповідач зобов’язаний сплатити Відділенню Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські  санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві,  установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю,  за кожне робоче місце  призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Пунктом 9 ст. 19 Закону України  “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХП ( зі змінами та доповненнями) підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються  у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п. 4 ст. 20 цього Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами , установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Відповідно до ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” обов’язок працевлаштування інвалідів покладений на центральний орган виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.

Пунктами 5, 10, 11, 12, 13, 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1995р. № 314 передбачено, що підприємства інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, яке здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням повноважень, стану здоров’я, здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Отже обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися  пошуком інвалідів для працевлаштування , а створення робочих місць має  відбуватися з урахуванням стану здоров"я , здібностей і професійних навичок інвалідів, направлених на підприємство органами з їх працевлаштування, визначеними ст.. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідачем доведено  суду у судовому засіданні , що підприємство  є неприбутковим,  згідно  податкового звіту підприємства за 2006р. прибуток у відповідача відсутній,  і взагалі не має  вільних робочих місць, а діючим законодавством не передбачено підстави звільнення працівників з метою вивільнення робочого місця для працевлаштування інваліда.

Позивачем   не доведено  факту неприйняття відповідачем заходів щодо працевлаштування інвалідів, а саме: не надано доказів направлення  у 2006 році на підприємство відповідача за наявністю інвалідів, які бажали працевлаштуватися, пропозицій щодо прийняття цих осіб на роботу, а також вимог щодо додержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Відсутні також відомості   відносно відмови відповідача у працевлаштуванні направлених відповідними установами і організаціями осіб-інвалідів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів", ст.. 69-71, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                         І.А.Рудовська

Дата складання постанови  03.08.2007 р.