ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2007 р.
Справа  № 16/231-07-6228

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:      Собітнюк Н.О. по дов. №01-13/4469 від 26.04.2007р.;

Від відповідача:   не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” про виселення та стягнення 3795,46 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про виселення  дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”  з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м,  розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13 та стягнення  3795,46 грн. загальної заборгованості з орендних  платежів, у тому числі основного боргу  в сумі 3584,43 грн. та пені в сумі 211,03 грн. Свої вимоги Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради обґрунтовує припиненням 13.06.2007р. дії договору оренди нежитлового приміщення № 315/206, укладеного між сторонами 01.04.2003р. внаслідок відмови орендодавця від договору оренди, у зв’язку з невиконанням відповідачем умов даного договору, та неповерненням орендованого майна після припинення дії договору оренди нежитлового приміщення № 315/206.

Відповідач був належним чином повідомлений (за юридичною адресою, а також за місцем оренди) про час та місце судового розгляду, однак на вимогу суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та дочірнім підприємством електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 315/206  від 01.04.2003р., відповідно до умов розділу 1 якого позивач передає, а відповідач – приймає у строкове (до 01.04.2006р.) платне володіння та користування  нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 118,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13.

Додатковим погодженням № 1 від 26.05.2006р. до договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р. (п. 1 додаткового погодження) сторонами по справі строк дії договору № 315/206 від 01.04.2003р. було продовжено до 26.11.2007р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди № 315/206 від 01.04.2003р. Орендар зобов’язався сплачувати оренду плату відповідно до розрахунку, приведеному у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання місяць 583,93 грн. При цьому розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції.

Однак, у порушення наведених умов договору оренди № 315/206 від 01.04.2003р., ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем з лютого 2007р. зобов’язання щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів належним чином не виконувалися,  у зв’язку з чим Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулось до дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” з повідомленням № 01-15/635 від 06.06.2007р. про припинення дії договору оренди               № 315/206 від 01.04.2003р. внаслідок відмови Представництва від договору оренди. При цьому, Орендодавцем було запропоновано відповідачу  звільнити орендоване ним нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 118,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13., передати об’єкт договору оренди Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в порядку, передбаченому умовами даного договору, за актом приймання-передачі, а також повністю погасити заборгованість з орендної плати в сумі 3355,38 грн. та пеню в сумі 172,32 грн. до 24.06.2006р. Зазначене повідомлення було отримане Орендарем 13.06.2007р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27 ).

Відповідно до ст. 782 ЦК України, орендодавець має право відмовитись від договору оренди та вимагати повернення орендованого майна, якщо орендар не сплачує орендну плату вже протягом трьох місяців поспіль, та договір оренди вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору оренди.

Наведене дозволяє суду дійти висновку,  що  дія договору № 315/206 від 01.04.2003р. була припинена внаслідок відмови Орендодавця від вказаного договору оренди з 13.06.2007р.

В свою чергу, згідно з п. 4.7 договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р. після закінчення строку дії даного договору дочірнє підприємство електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” зобов’язалось у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об’єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 27.04.2007р. N 997-V) у разі розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Але, в порушення умов п. 4.7 договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р., вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 27.04.2007р. N 997-V) після закінчення 13.06.2007р. строку дії договору № 315/206 від 01.04.2003р. відповідачем у 15-ти денний термін зобов’язань з передачі Орендодавцю приміщення за відповідним актом приймання-передачі виконано не було.

Крім того, як було зазначено по тексту рішення вище, умовами пункту 2.2 договору оренди № 315/206 від 01.04.2003р. Орендар зобов’язався сплачувати оренду плату відповідно до розрахунку, приведеному у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання місяць 583,93 грн. При цьому розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції.

Згідно з пунктом  4.10 договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р., у випадку припинення дії цього договору, у зв’язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, Орендар сплачує орендну плату по день підписання акту приймання –передачі приміщення.

У порушення умов п. 2.2 та 4.10 договору № 315/206 від 01.04.2003р., вимог ст.ст. 525,526 ЦК України, договірні зобов’язання з своєчасної сплати орендних платежів не виконувались, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості, за дочірнім підприємством електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” утворилась заборгованість з орендної плати на суму 3584,43  грн. яку відповідачем до теперішнього часу погашено не було.

Відповідно до умов п. 5.2 договору № 315/206 від 01.04.2003р., за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

З огляду на викладене, Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, згідно розрахунку доданого до позовної заяви,  додатково було нараховано до сплати Орендарю пеню у розмірі 211,03 грн.

Таким чином, посилаючись на порушення дочірнім підприємством електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”  вимог Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 27.04.2007р. N 997-V) та умов  договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р., Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про виселення дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м,  розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13 та стягнення  3795,46 грн. загальної заборгованості з орендних  платежів, у тому числі основного боргу  в сумі 3584,43 грн. та пені в сумі 211,03 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, представник дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”  на неодноразові вимоги суду у судове засідання не з’явився.

Приймаючи до уваги вищевикладене, розглянувши позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на наступному.

Нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13  є об’єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Конституцією України та  статтею 319 ЦК України гарантується право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 ГК України та  вимог ст. 785 ЦК України, якими  передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на викладене, враховуючи висновки суду про припинення дії договору      № 315/206 від 01.04.2003р. внаслідок відмови Орендодавця від вказаного договору оренди з 13.06.2007р., керуючись вищенаведеними положеннями чинного законодавства України, суд доходить висновку щодо правомірності, обґрунтованості позовних вимог Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про виселення відповідача з незаконно зайнятого нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м,  розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 3584,43 грн. та пені в сумі 211,03 грн.  суд вважає за необхідне звернути увагу дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” на наступному.

Як було зазначено по тексту рішенням вище, умовами  п. 2.2 договору № 315/206 від 01.04.2003р. відповідач зобов’язувався  сплачувати оренду плату відповідно у розмірі 583,93 грн., скорегованого на  індекс інфляції. Крім того, згідно з пунктом  4.10 договору оренди нежитлового приміщення № 315/206 від 01.04.2003р., відповідачем  було прийнято на себе зобов’язання у випадку припинення дії цього договору сплатити орендну плату по день підписання акту приймання –передачі приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов п. 2.2 та 4.10 договору               № 315/206 від 01.04.2003р., а також наведених по тексту рішення вище вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, дочірнім підприємством електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія” договірні зобов’язання з своєчасної сплати орендних платежів виконані не були. При цьому, за переконанням суду, наявність та розмір заборгованості  відповідача з орендної плати в сумі 3795,46 грн. підтверджуються обґрунтованим розрахунком заборгованості  (а.с. 37), доданим Представництвом до позовної заяви. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем під час розгляду справи до господарського суду представлено не було.

З огляду на викладене, суд оцінює  позовні вимоги  Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 3584,43 грн.  правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги висновки суду про неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором № 315/206 від 01.04.2003р. із повної та своєчасної сплати  орендних платежів, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на умови  п. 5.2 договору № 315/206 від 01.04.2003р., яким передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується  пеня від суми недоїмки за кожний день прострочення.

У відповідності до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін. Розмір  пені,  передбачений  ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимогами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від   відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення.

З огляду на викладене, суд оцінює вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про стягнення з відповідача пені у розмірі 211,03 грн., обґрунтованими та правомірними.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про виселення  дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”  з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13   та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 3584,43 грн. та пені в сумі 211,03 грн. задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Виселити дочірнє підприємство електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”            / 65009, м. Одеса, пров. Гвоздиковий, 6, / з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 118,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 13. Наказ видати.

3.          Стягнути з дочірнього підприємства електрозв’язку “Одеська таксофонна компанія”      / 65009, м. Одеса, пров. Гвоздиковий, 6, / на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради/ 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, / суму заборгованості з орендної плати в сумі 3584 грн. 43 коп. /три тисячі п’ятсот вісімдесят чотири грн. 43 коп./; пені в сумі 211 грн. 03 коп.  /двісті одинадцять грн. 03 коп./;  187 грн. / сто вісімдесят сім грн.00 коп./ - витрати на оплату держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу. Наказ видати.

Рішення набирає чинності в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 14.09.2007р.

Суддя