ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" липня 2007 р.
Справа  № 3/145-07-4454

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр"

Про: стягнення 15896,6грн.

Суддя  Д’яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Цапок Ю.Г. - директор філії №3 ТОВ "Корона-Сервіс", Пахомов М.В., Кулік В.В., представники, діючі за довіреностями

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою і уточненнями до неї від 23.07.2007р. (вх. № ГСОО 16830), в якій просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр" основну заборгованість в сумі 11254,67 грн., 3837,34 грн. індексу інфляції, 3% річних у розмірі 844,10грн. за Договором купівлі-продажу № 1393 від03.01.2004р.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

03 січня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №1393 (далі за текстом –Договір), згідно якого Продавець продає, а Покупець купує товари продукти харчування (надалі Товар). Загальна сума цього Договору складається із сум, вказаних у накладних на кожну партію Товару. Накладні є невід’ємною частиною Договору. Датою поставки є дата отримання Товару покупцем. Відвантаження та доставка Товару здійснюється силами та засобами Продавця. Відповідальність за партію Товару переходить на Покупця з моменту отримання Товару і відмітки про це у накладній Продавця.

03.01.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр" (Покупець) було підписано додаток до  Договору купівлі-продажу №1393 від 03.01.2004 р, згідно якого розрахунок за поставлений Товар здійснюється на умовах відстрочення платежу на сім календарних днів від дати, включаючи дату поставки.

В період з 12.01.2004р. по 22.07.2004р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр" прийнято Товар на загальну суму 295194,11 грн., що підтверджено актом звіряння розрахунків між сторонами за період з 02.01.2004р. по 14.03.2005р., підписаним представниками сторін, підписи завірені печатками позивача та відповідача, та видатковими накладними, підписаними представниками відповідача, відповідно до виданих їм довіреностей (а.с. 16-40).

Відповідач частково розрахувався за поставлений Товар і частково ним було здійснено повернення Товару відповідними накладними на загальну суму 283939,44грн., що знайшло своє підтвердження і визнано сторонами у акті звіряння розрахунків між сторонами за період з 02.01.2004р. по 14.03.2005р.

Отже, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем склала 11254,67 грн., відповідач не виконав свої договірні зобов’язання належним чином, не розрахувавшись з позивачем, що і обумовило дії останнього по зверненню до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України  передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Оцінюючи докази у сукупності, суд доходить до висновку, що позивачем доведено факт саме передачі Товару у власність відповідачу, про що свідчать відповідні видаткові накладні, а також акт звіряння розрахунків між сторонами за період з 02.01.2004р. по 14.03.2005р.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.1 Договору купівлі-продажу №1393 від 03.01.20004 р. сторони несуть відповідальність по Договору у відповідності до норм діючого законодавства.

Згідно п.2.1 додатку до Договору купівлі-продажу №1393 від 03.01.2004 р. за прострочення оплати Товару Покупець виплачує Продавцю суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем суми 3% річних та індексу інфляції за Договором купівлі-продажу №1393 від 03.01.20004р., вважає його обґрунтованим та здійсненим відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача суми основного боргу в розмірі 11254,67 грн., 3837,34 грн. індексу інфляції та 3% річних в розмірі 844,10 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в сумі 159 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.  44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер'єр"  (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаільська, 52) р/р 612 в Ощадбанку 6707, МФО 388034, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" в особі філії №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона-Сервіс" (65000, м. Одеса, вул. Проселочна, 10) р/р 6 в АБ  „Південний”  м. Одеса, МФО 32851, ) суму основної заборгованості в розмірі 11254 (одинадцять тисяч двісті п’ятдесят чотири) грн. 67 коп., 844 (вісімсот сорок чотири) грн. 10 коп. 3% річних, 3837 (три тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 34 коп. індексу інфляції, 159 (сто п’ятдесят дев’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя