ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
30.08.07                                                                                           Справа  № 4/2618-23/408
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства Сокальської міської ради „Сокальтеплокомуненерго”, м.Сокаль

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2007р.

у справі № 4/2618-23/408

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ в особі Львівської ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м.Львів

до Комунального підприємства Сокальської міської ради „Сокальтеплокомуненерго”, м.Сокаль

про стягнення 232405,58 грн.

За участю представників:

від позивача: Працьовитий Ю.В. –головний юрисконсульт філії.

від відповідача: Ребрина Л.Я. –юрисконсульт.

Учасникам судового процесу роз‘яснено права і обов’язки, передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.05.2007р. у справі № 4/2618-23/408 частково задоволено позов Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ в особі Львівської ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м.Львів до Комунального підприємства Сокальської міської ради „Сокальтеплокомуненерго”, м.Сокаль про стягнення 232405,58 грн. та стягнуто з МКП «Сокальтеплоенерго»на користь ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” в особі Львівської філії 185357,83 грн. основного боргу, 20339,97 грн. інфляційних, 5249,84 грн. 3 % річних, 3493,40 грн. пені, 2144,41 грн. державного мита та 108,88 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, розстрочено виконання рішення на 3 місяці шляхом сплати щомісячно по 72231,44 грн., починаючи з дати набрання рішенням законної сили, в решті позову - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване нормами п.6.1 Договору № 22/05 ТЕ-08 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, ст.ст.525, 526, 530, 551, 611, 625 ЦК України, ст.233 ГК України, ст..83 ГПК України.

Скаржник, відповідач у справі, з рішенням місцевого господарського суду частково, не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду в частині стягнення 185357,83 грн. основного боргу залишити без змін, в частині стягнення 20339,97 грн. інфляційних, 5249,84 грн. 3 % річних, 3493,40 грн. пені - скасувати з мотивів неповного з»ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в частині стягнення 20339,97 грн. інфляційних, 5249,84 грн. 3 % річних, 3493,40 грн. пені - в позові відмовити, оплату заборгованості розтермінувати рівними частками на 5 років.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, заперечення позивача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 30 вересня 2005р. між Львівською філією ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” (постачальник) та МКП “Сокальтеплокомуненерго” (покупець) було укладено договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 22/05-ТЕ-08, згідно з умовами якого позивач передав відповідачу у жовтні-грудні 2005р. природний газ в об”ємі 2532,881 тис. м куб загальною вартістю 541593,28 грн. Вказане підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2005р., 30.11.2005р. та 31.12.2005р. Відповідно до п.6.1 Договору оплата мала здійснюватися покупцем грошовими коштами плановими платежами щодекадно до 10, 20 та 30 числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу. Відповідач за поставлений йому природний газ розрахувався частково, сплативши 356235,45 грн.

Відповідно до ст.ст.525, 526, ч.1 ст.611, ст.625 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов”язання не допускається. У разі порушення зобов”язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак, враховуючи наведені норми та ті обставини, що факт поставки відповідачу 2532,881 тис. м куб. природного газу загальною вартістю 541593,28 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, часткове погашення заборгованості за договором № 22/05-ТЕ-08 в розмірі 356235,45 грн. та наявність 185357,83 грн. основного боргу відповідачем визнано і не спростовано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 185357,83 грн. основного боргу є обґрунтованими і правомірно задоволені судом першої інстанції. А отже, судом законно, у відповідності до припису ч.2 ст.625 ЦК України, задоволено вимогу позивача щодо стягнення 20339,97 грн. втрат, зумовлених інфляцією, та 5249,84 грн. трьох відсотків річних за період з 10.11.2005р. по 05.12.2006р., так як порушення взятих на себе зобов”язань за договором було допущено відповідачем лише 10.11.2005р., виходячи зі змісту п.6.1 Договору № 22/05-ТЕ-08 від 30.09.2005р., за яким остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу, та того, що акт приймання-передачі газу підписано сторонами 31.10.2005р. Щодо вимоги про стягнення пені 16324,28 грн., то апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про її задоволення лише на суму 3493,4 грн., виходячи з п.п.7.2, 7.4 Договору № 22/05-ТЕ-08 та норм ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, якими передбачено можливість зменшення суми неустойки за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення (при цьому судом враховано, що наявність таких обставин відповідачем документально доведена), а також виходячи з того, що діючим законодавством України не передбачено можливості стягнення з населення пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг.

Доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, господарський суд не вправі звільнити боржника від відповідальності, передбаченої законом чи договором за порушення зобов»язання перед кредитором. Підставності вимоги про розстрочення виконання судового рішення на п»ять років відповідачем недоведено.

А тому з огляду на вказане та виходячи з приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, за якими кожна сторонами повинна належними і допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки останнє прийняте судом першої інстанції у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинам та матеріалами справи.

Відтак керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2007р. у справі № 4/2618-23/408 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Галушко Н.А.