ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 403/19-06

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного агропромислового підприємства „Перемога", с. Матвіїці, Шуманський район

до Українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю „Агрос", м. Біла Церква про стягнення 31524,50 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача -  Кучмак В. 3. (дор. Від 15.01.2007 року),

Ткачук О. В. (наказ № 75 від 28.09.2003 року) від відповідача - Тимошенка В. П. (дов. № 55 від 15.01.2007 року)

обставини справи:

Приватне агропромислове підприємство „Перемога" звернулось до господарського суду з позовом до Українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю „Агрос" про стягнення 31524,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем господарських зобов'язань які виникли між сторонами в 2000 році, а саме відповідач не сплатив кошти в повному обсязі за отриманий товар згідно накладних. В результаті неналежного виконання зобов'язань за відповідачем утворилась заборгованість в загальній сумі 31524,50 грн.

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях викладених в відзиві № 02 від 09.01.2007 року проти позову заперечує. Заперечення обґрунтовані тим, що товар на загальну суму 31524,50 грн. передавався відповідачу на погашення заборгованості яка виникла за позивачем в наслідок невиконання зобов'язань за контрактом № 02020501/1 від

20.03.1992          року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо не правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

20.03.1992 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрос" та Колгоспом „Перемога" було укладено контракт № 02020501/1 про купівлю-продаж продукції. На виконання зазначеного контракту ТОВ „Агрос", яке на підставі рішення Зборів Учасників від

14.12.1993          року,   протокол   №   6   переєстроване   Переяслав-Хмельницькою   районною

державною адміністрацією Київської області 22.03.1994 року, реєстраційний № 233-1-

УНТОВ   в   Українсько-німецьке   товариство   з   обмеженою   відповідальністю   „Агрос"

реалізувало Колгоспу „Перемога" сільськогосподарську техніку, насіння цукрових буряків і

хімічні    засоби    захисту    рослин    на    загальну    суму    144194,37    німецьких    марок.

Правонаступником     Колгоспу     „Перемога"     стало     Колективне     сільськогосподарське

підприємство „Перемога", що підтверджується додатковим узгодженням до контракту № 1

від 20.05.1999 року та листом   Приватного агропромислового підприємства „Перемога"

№ 271 від 28.07.2004 року, в 2000 році у відповідності до приписів Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", Колективне сільськогосподарське підприємство „Перемога" було реформоване в Приватне агропромислове підприємство „Перемога" та стало правонаступником прав і боргових зобов'язань своїх попередників. Вартість отриманого товару за контрактом № 02020501/1 від 20.03.1992 року відшкодована відповідачу частково. Що підтверджується актами звірки взаєморозрахунків від 26.04.2000 року, від 26.03.2000 року та від 20.03.1992 року згідно якого заборгованість позивача перед відповідачем склала 67800,94 німецьких марки. Згідно відомостей акту звірки взаєморозрахунків від 01.01.2001 року заборгованість позивача перед відповідачем склала 62743,18 німецьких марки. Крім того з додаткового узгодження від 16.07.2001 року до контракту підписаному Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрос" та Приватним агропромисловим підприємством „Перемога" вбачається, що останній визнав заборгованість попередників.

З доказів наданих суду позивачем на підтвердження позовних вимог, а саме з рахунків-фактур № 2672, № 2673 від 22.08.2001 року, рахунку-фактури б/н та дати та накладної № 2792 на загальну суму 31524,50 грн. вбачається, що товар на зазначену суму передано відповідачу в якості розрахунків в погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог.

У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. З та ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Умовами п. 4.1 та п 4.4 контракту встановлено, що продавець надає покупцю товари в кредит у розмірі суми контракту. На споживчі товари термін дії кредиту 12 місяців (один рік), вся сума кредиту підлягає до сплати по закінченню терміну в 12 місяців з дня отримання товару.

Як вбачається з накладних на які посилається позивач товар отримано відповідачем

22.08.2001          року, отже за вищезазначених умов договору строк оплати товару наступив

22.08.2002          року, тобто строк з якого порушено зобов'язання за договором відносно оплати

товару починається з 23.08.2002 року. Позов з вимогою про сплату боргу подано до суду в

2006 році.

Отже строк для звернення до суду з даним позовом сплив.

Враховуючи вищевикладене суд вважає правомірним та обґрунтованим відмовити в позові Приватному агропромисловому підприємству „Перемога".

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44,49 ГПК України покладаються на позивача. Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові Приватного агропромислового підприємства „Перемога" відмовити.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано 06.02.2007 р.