ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

08 жовтня  2007 року                                                                                                Справа № 14/230

Позивач: Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго",

вул. Запорізьке шосе,22, м. Дніпропетровськ, 49107

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтез",

вул. Б.Хмельницького,37, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Предмет спору: про стягнення 4158грн.00коп.

Суддя  Книш Н.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви з 02.10.07р. по 08.10.07р. на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача вартості недопоставленої продукції –самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 у кількості 700м у сумі 3850,00 грн., та штрафу в розмірі 308,00 грн. за недопоставку продукції згідно п. 8.1 договору поставки №1043/04 від 09.08.04р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що частина отриманого від ТОВ „Синтез” по договору поставки №1043/04 від 09.08.04р. самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 в кількості 26954 м була передана позивачем на склад свого відокремленого підрозділу –Дніпропетровські міські електромережі (ДМЕМ) відповідно до видаткового ордеру №779/49219 від 22.02.05р., що 19.12.06р. комісією ДМЕМ було виявлено нестачу самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 на барабані №22 в кількості 700м, у зв’язку з тим, що номінальна довжина дроту на даному барабані була вказана на зовнішній бирці –6349м, а після розпломбування барабану та видачі частини дроту була виявлена інша бирка, на якій вказувалась відмінна від номінальної довжина дроту –5649м і ця довжина, як встановив позивач, відповідала фактичній довжині дроту на барабані.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.07р. надав копію довідки головного міжрегіонального управління статистики, в якій зазначено, що станом на 01.08.07р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез” зареєстрований за адресою: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Богдана Хмельницького,37.

Від позивача надійшло клопотання №936 від 27.09.07р. про розгляд справи буз участі його представника. Суд задовольнив подане позивачем клопотання.

Від позивача надійшло пояснення №835-юр від 27.09.07р., в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №1043/04 від 09.08.04р. про поставку самонесучого ізольованого дроту, що на виконання умов договору позивач провів передплату, яка передбачена п.4.3. договору, а відповідач провів поставку товару –самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 по ціні 5,50грн./м в кількості 90000 м, що партія товару поставлена відповідачем і прийнята позивачем 10.05.05р., що підтверджується накладною №27, що договір не передбачав особливих умов прийняття товару по кількості, тому позивачем товар був прийнятий на умовах, які ставляться в „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості” №П-6. Позивач зазначає, що приймання по кількості партії самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 проводилось відповідно до рахунку №1002.1-05 від 10.02.05р. та пакувальних ярликів на тарі виробника і це не суперечить вимогам п.12 вказаної Інструкції, що позивач на момент приймання продукції та складання відповідних документів безпосередньо не вимірював фактичну довжину поставленого відповідачем товару. Також позивач зазначив, що після виявлення факту недопоставки товару, що мало місце 19.12.06р. і про що був складений відповідний акт, позивач неодноразово намагався зв’язатися з відповідачем по телефону з метою виклику його представника для двостороннього засвідчення факту недопоставки товару, але безрезультатно. Позивач пояснює, що в наданих ним документах на підтвердження своїх позовних вимог зустрічаються декілька позначень марки товару, хоча в специфікації до договору позначення марки товару –є АsXS 4х16, що зі складу позивача видавався товар поставлений саме відповідачем і про це на думку позивача свідчать дані у накладних-вимогах, які заповнювались на складі ДМЕМ при видачі товару: номенклатурний номер 72) та найменування товарно-матеріальних цінностей – дріт АsXS 4х16. Позивач також повідомив про неможливість надання суду технічних умов самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Ухвали про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи, поштові повідомлення направлені на адресу відповідача вказану в позовній заяві (м. Ніжин, вул. Б.Хмельницького,37), яка відповідає адресі державної реєстрації відповідача, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про відсутність зазначеного товариства.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, з’ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив.

09.08.2004р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №1043/04 зі строком дії до 31.12.2004р. Відповідно до п.1.1. договору продавець (відповідач по справі) зобов’язується передати в обумовлені строки покупцю (позивачу по справі) самонесучий ізольований дріт, а покупець зобов’язується прийняти вказану продукцію і оплатити за неї повну грошову суму. Відповідно до п.1.2. договору загальна кількість продукції, яка підлягає поставці, визначається специфікацією, яка є невід’ємною частиною договору.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, неврегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до п.4.2. договору покупець проводить оплату продукції згідно специфікації, яка є невід’ємною частиною договору на протязі 10 днів з моменту поставки продукції і надання рахунку продавцем. Відповідно до п.4.3. договору можливий розрахунок на умовах 100% передплати.

Умовами договору передбачено, що поставка продукції здійснюється продавцем до 30.08.2004р. на умовах DDP правил Інкотермс-2000 на склад покупця (п.5.1 і п. 5.3 договору).

Згідно ст.670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач просить стягнути з відповідача 3850,00грн. вартості недопоставленої продукції, а саме за недопоставлені 700м самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.12.06р. комісією ДМЕМ було виявлено нестачу самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 на барабані 22, який був поставлений відповідачем позивачу по договору, що зафіксовано в акті від 19.12.2006р.

Позивачем, як додаток №1 до договору поставки №1043/04 від 09.08.04р. подано копію специфікації, в якій серед переліку продукції вказано, дріт АsXS 4х16 –90000м, ціна без ПДВ –5,50грн., загальна вартість –495000,00грн.

Слід зазначити, що у поданому примірнику специфікації відсутнє посилання на будь-який договір та його дату.

Позивач стверджує, що отримав від відповідача продукцію, серед якої і спірний самонесучий ізольований дріт марки АsXS 4х16 у кількості 90000м, ціна без ПДВ –5,50грн., сума без ПДВ –495000,00грн., по накладній №27 від 10.02.05р. на загальну суму 2333290,44грн. та оплатив в повному обсязі.

Як вбачається, із поданої позивачем копії накладної №27 від 10.02.05р. на суму 2333290,44грн., останній отримав продукцію, серед якої і самонесучий ізольований дріт марки АsXS 4х16 у кількості 90000м, сума без ПДВ –495000,00грн.

У п.2.1 договору сторони передбачили, що якість та кількість продукції повинні відповідати технічним вимогам до даного виду продукції.

Позивач не виконав вимог суду та не надав технічних вимог стосовно самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 “Про порядок дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” передбачено, що до прийняття відповідних актів України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Таким чином, і, оскільки у ст.271 ГК України передбачено, що Кабінет Міністрів України відповідно до вимог цього кодексу та інших законів затверджує Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення та поставки виробів народного споживання, однак вказані документи ще не прийняті, при вирішенні спорів, пов’язаних з поставкою продукції і товарів господарським судам згідно Роз’яснення президії ВАСУ від 12.11.1993 № 01-6/1205 (з наступними змінами) необхідно керуватися Положеннями про поставки продукції виробничо-технічного  призначення  і  товарів народного споживання, стандартами, іншою обов’язковою для сторін нормативно-технічною документацією, Інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (№П-6) та якістю (№П-7), а також договором.

Позивачем до матеріалів справи додано копію акту від 19.12.06р., в якому представниками позивача встановлено, що при видачі залишків дроту СИП 4х16 з барабану №22, який надійшов до складу ДМЕМ 23.02.05р. зі складу ДОЕ (ном. номер , накладна ДОЕ №73623) виявлена нестача дроту на барабані в кількості 700м, що барабан дроту поступив на склад з біркою, на якій вказано кількість 6349м, що при видачі дроту всередині барабану була знайдена бірка, на якій вказано, що на барабані по факту було намотано 5649м, що відповідає фактично відпущеній кількості дроту з барабана.

Позивач посилається на проведення інвентаризації після виявлення нестачі дроту на складі ДМЕМ.

Як свідчить подана позивачем копія інвентаризаційної описі інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 01.06.07р., інвентаризація позивачем проведена після спливу майже 6 місяців з моменту складання акту про виявлену нестачу від 19.12.06р.

Відповідно до п.7 Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. № П-6 (далі –Інструкція), приймання продукції, яка поставлена в справній тарі, по вазі нетто і кількості товарних одиниць в кожному місці проводиться, як правило, на складі кінцевого одержувача.

Встановлений вищезазначеною Інструкцією порядок приймання продукції, яка поставляється в тарі, застосовується також при прийманні обандеролених чи опломбованих пачок (зв’язок) в тих випадках, коли без порушення цілісності бандеролі чи упаковки без зняття пломби неможливо вилучення продукції із пачки.

Відповідно до приписів п.9 Інструкції приймання продукції, яка поступила у справній тарі проводиться по вазі нетто і кількості товарних одиниць в кожному місці –одночасно з відкриттям тари, але не пізніше 10 днів з моменту отримання продукції –при доставці продукції постачальником або при вивозі її одержувачем зі складу постачальника і з моменту видачі вантажу органом транспорту - у всіх інших випадках.

Приймання вважається проведеним своєчасно, якщо перевірка кількості продукції закінчена в установлені строки (п.10 Інструкції).

Приймання продукції проводиться особами, які уповноважені на те керівництвом чи заступником керівника підприємства –одержувача, ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції (п.11 Інструкції).

Відповідно до п.16 Інструкції, якщо при прийманні продукції буде виявлено недостача, то одержувач зобов’язаний призупинити подальше приймання, забезпечити збереження продукції, а також прийняти міри до попередження її змішування з іншою однорідною продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписом осіб, які проводили приймання продукції.

Матеріали справи свідчать, що позивачем не направлялось повідомлення про виклик представника відповідача для участі в прийманні продукції відповідно до вимог п.17 та 17а Інструкції.

Відповідно до п.25 Інструкції, якщо при прийманні продукції за участю представника буде виявлена недостача продукції супротив даних, які вказані в транспортних і супровідних документах (в упаковочних ярликах), то результати приймання продукції по кількості оформлюються актом. Акт повинен бути складений в той же день, коли недостача виявлена. Акт повинен бути складений відповідно до в п.25 вказаної Інструкції.

Відповідно до п.26 Інструкції акт приймання продукції затверджується керівником чи його заступником підприємства-одержувача не пізніше ніж на наступний день після складання акту. У тих випадках, коли приймання проводилося у вихідний чи святковий день, акт приймання повинен бути затвердженим керівником підприємства-одержувача чи його заступником в перший робочий день після вихідного чи святкового дня.

Поданий позивачем акт від 19.12.06р. та накладні на відпуск матеріалів на сторону свідчать, що позивачем не проводилась приймання по кількості самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 в момент відкриття (розпечатування) барабану, що нестача була виявлена тільки після відпуску протягом значного часу дроту іншим споживачам, що позивачем не дотримано вимог п.18, 21, 25, 26 Інструкції №П-6 стосовно приймання продукції по кількості і складання акту про нестачу. Акт не містить дати його затвердження керівником чи заступником підприємства-одержувача.

З урахуванням вищезазначеного, господарський суд доходить висновку, що діючим законодавством встановлено певні засоби доказування та складання відповідних документів щодо приймання продукції по кількості та встановлення недостачі.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України, та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі статті 43 Господарського процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як зазначається в частині першій статі 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість-одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Таким чином, враховуючи вище викладені факти та обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що приймання по кількості самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 відбувся з порушенням приписів Інструкції №П-6, поданий позивачем акт від 19.12.06р. складений без дотримання вимог п.25 Інструкції №П-6.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що результати нестачі дроту отриманого позивачем від відповідача не є обґрунтованими, що відповідачем факт поставки йому позивачем самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 меншої кількості, а саме на 700м, недоведений способами, передбаченими діючим законодавством України, а також Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. №П-6.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 Господарського кодексу Украйни).

У п.8.1 договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної поставки або недопоставки продукції продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 8% від вартості не поставленої або недопоставленої продукції .

Позивач, посилаючись на п.8.1. договору просить стягнути з відповідача 308грн. штрафу за недопоставку продукції розрахований від вартості недопоставленої продукції 3850,00грн.

Оскільки, позивачем не доведено факту недопоставки відповідачем продукції на суму 3850,00грн., у відповідача відсутнє порушення у сфері господарювання, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повній сумі.

Керуючись ст. 670, 712 Цивільного кодексу України, ст. 216, 218, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                          Н.Ю.Книш