ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.10.07                                                                                           Справа№ 28/186А

16 год 00 хв

За позовом: Військового прокурора Західного регіону України, в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі уповноваженого органу - Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційний ремонтний завод”, м. Львів

до відповідача 1: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

до відповідача 2: Головного управління державного казначейства України у Львівській області, м. Львів

про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові №562301/2/4009 від 05.03.2007 року та стягнення  бюджетної  заборгованості з ПДВ  в сумі 149978 грн 00 коп

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від прокуратури: Палига О.І. – прокурор відділу (посв. №88, дійсне до 11.10.2009 року)

Від Міністерства оборони України: не з”явився

Від позивача: Ларіонов Р.О. –юрисконсульт (довіреність № 22/573 від 07.05.2007 року), Черньова Н.Й.- представник (довіреність № 01/395 від 07.09.2007 року), Андрушко Л.П.-головний бухгалтер(довіреність № 22/742 від 13.06.2007 року)

Від відповідача 1: Марець В.Г. –начальник юридичного відділу(довіреність № 13546/10-0 від 27.07.07 року), Біла І.В. - головний державний податковий ревізор-інспектор(довіреність № 14569/10-010/45 від 14.08.2007 року), Демчук І.Д. - головний державний податковий інспектор (довіреність № 8797/14/10-0 від 18.05.2007 року), Чичирко Т.П. –заступник  начальника ДПІ у м. Львові (довіреність № 10963/35/10-0 від 20.06.2007 року)

Від відповідача 2: не з”явився

Розглядається справа за позовом Військового прокурора Західного регіону України, в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі уповноваженого органу - Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” до Державної податкової інспекції у м. Львові  та до Головного управління державного казначейства України у Львівській області про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові №562301/2/4009 від 05.03.2007 року на суму 149978 грн 00 коп та стягнення  бюджетної  заборгованості з ПДВ  в сумі 149978 грн 00 коп.

Прокурор та представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в по зовній заяві, прокурор та позивач просять визнати нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові №562301/2/4009 від 05.03.2007 року на суму 149978 грн 00 коп та стягнути через Головне управління державного казначейства України у Львівській області на користь Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в сумі 149978 грн  00 коп, в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. У декларації позивача з ПДВ за травень 2006 року відображено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов”язання та сумою податкового кредиту –57781 грн. 00 коп., однак  це не означає, що у підприємства відсутня надмірна сплата  ПДВ  за травень 2006 року, і  не означає, що суми ПДВ  податкових накладних, включених  до  реєстру  отриманих податкових накладних в травні 2006 року та сплачені у травні 2006 року постачальникам, не можуть бути  враховані  як сплата  залишку  від”ємного значення різниці між сумою податкового зобов”язання  та сумою податкового кредиту за квітень 2006 року. Наголосили, що наявність позитивного значення у рядку 20 декларації лише зменшує суму бюджетного відшкодування звітного періоду, яке утворилося за рахунок залишку від’ємного значення попереднього періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду. Відповідно до Порядку заповнення  декларації з ПДВ, затвердженого Наказом ДПА України №213 від 15.06.2005 року, у декларації позивача  з ПДВ за травень 2006 року відображено: у рядку 20 - позитивне значення  між сумою податкового зобов”язання  та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду –57751 грн. 00 коп.; у рядку  23.1 –виходячи  із значення рядку 22.2 податкової декларації попереднього звітного періоду (за квітень 2006 року), у цьому  рядку  відображається від”ємне значення різниці між сумою податкового зобов”язання  та сумою податкового кредиту  попереднього звітного періоду (квітень 2006 року), включається до складу податкового  кредиту наступного періоду (в травні 2006 року) –2892979 грн.;  у рядку 23.2. -  відображається значення рядка 26  податкової декларації попереднього звітного періоду (0 грн.); у рядку 23 -  відображено залишок  від”ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (підсумок рядків 23.1, 23.2), що включається до складу податкового  кредиту поточного звітного податкового  періоду (травень 2006 року), а саме - 2892979 грн. В рядку 24 декларації за травень 2006 року, відповідно до п.5.12 вищезазначеного «Порядку заповнення декларації з ПДВ», відображався залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду(рядок 23 поточного періоду) за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду(рядок 20), таким чином, в рядку 24 декларації за травень 2006 року була відображена сума 2835228 грн (2892979 грн мінус 57751 грн), з якої 2671842 грн було задекларовано підприємством як бюджетне відшкодування, що підлягає поверненню на рахунок в банку(рядок 25 та 25.1 декларації за травень 2006 року) згідно абзацу «а»п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість",  оскільки сума 2671842 грн була фактично підтверджена сплатою у квітні 2006 року. Решту 163386 грн було відображено позивачем у рядку 26 декларації за травень 2006 року, як залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Саме  цей залишок в сумі 163386 грн був відображений в рядку 26 декларації за травень 2006 року, а не задекларований в рахунок бюджетного відшкодування.  Згідно абзацу „б” п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, та, відповідно до п.5.12.4 Порядку заповнення декларації з ПДВ, відображається у рядку 26 податкової декларації поточного звітного періоду і переноситься до рядка 23.2 податкової декларації наступного звітного періоду. З рядка 23.2 декларації наступного звітного періоду(червня 2006 року) цей залишок знову ж таки переноситься до рядка 24(червня 2006 року), як залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду(травня 2006 року), а також в рядок 25.1 за умови, що він є фактично сплачений у попередньому звітному періоді(в травні 2006 року). У нашому випадку залишок від’ємного значення з рядка 26 в сумі 163386 грн декларації за травень 2006 року був перенесений у рядок 23.2 декларації за червень 2006 року, з якого був перенесений в рядок 24 декларації за червень 2006 року, а звідти - в рядок 25.1 декларації за червень 2006 року, як сума бюджетного відшкодування, що підлягає отриманню на рахунок в банку, у зв’язку з тим, що оплата цієї суми ПДВ була проведена у травні 2006 року, відповідно до вимог абзацу «а»п.п.7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість". Тому висновки податкового органу про завищення позивачем заявленої суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року на суму 149978 грн є безпідставними і необґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові № 562301/2/4009 від 05.03.2007 року про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року у розмірі 149978 грн 00 коп прийнято безпідставно та підлягає визнанню нечинним. Окрім цього, згідно п.6.2 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України № 200/86 від 21.05.2001 року, платник податку має право в будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету.

Представники відповідача 1 проти позову заперечили з підстав, наведених у запереченні  на позовну заяву, відповідач 1 просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування заперечень проти позову відповідач 1 зазначає наступне. Під час проведення перевірки ДП МОУ „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок за червень 2006 року було  встановлено, що  згідно із даними декларації з ПДВ за червень 2006 року залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду складає 163386 грн(рядок 24 декларації). Вказана сума 163386 грн є залишком від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за квітень 2006 року та включена до бюджетного відшкодування в червні 2006 року, відповідно і оплата залишку податкового кредиту, фактично сплачена отримувачем товарів(послуг), що відображається в додатку 3(рядок 3) до декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування»має бути в травні за квітень 2006 року. В рядку 3 додатка 3 до декларації за червень 2006 року позивачем відображено суму податкового кредиту 277659 грн, фактично сплаченого в травні 2006 року. Враховуючи зміст пункту 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість", оскільки згідно податкової декларації за травень 2006 року різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з ПДВ звітного періоду складає позитивне значення, то звідси суми податкових накладних, включених до реєстру отриманих накладних в травні 2006 року та сплачені у травні постачальникам, не можуть бути враховані як сплата залишку від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за квітень 2006 року. Залишок від’ємного значення податку після бюджетного відшкодування, включений до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, підлягає бюджетному відшкодуванню в наступних звітних періодах у разі проведення розрахунків за товари(послуги) в частині від’ємного значення податку. Крім цього, перевіркою встановлено, що часткову оплату у розмірі 13408 грн позивачем правомірно включено до суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, оскільки оплата залишку від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та податкового кредиту, який виник у квітні 2006 року, проведена в травні 2006 року, та перенесена в рядок 23.2 декларації за червень 2006 року. Таким чином, позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2006 року на суму 149978 грн (163386 грн мінус 13408 грн).

Відповідач 2 в судове засідання 02.10.2007 року явки уповноваженого представника не забезпечив, на адресу суду направив письмове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв”язку із зайнятістю компетентного працівника  в іншому  судовому засіданні. Враховуючи те, що в судових засіданнях 16.08.2007 року та 13.09.2007 року представник відповідача 2 проти позову заперечив, а також те що в письмовому поясненні відповідач 2 вказав, що Державне казначейство України здійснює відшкодування податку на додану вартість з бюджету за висновками податкових органів або за рішенням суду (тобто відповідач 2 висловив свою правову позицію по суті спору, і додаткові докази від нього судом не витребовувалися), суд ухвалив клопотання відповідача 2 про відкладення розгляду справи відхилити та розглядати справу за відсутності представника відповідача 2.

Міністерство оборони України в направленій суду телеграмі(вх.№ 1/291 від 12.09.2007 року) просило розглядати справу без представника Міноборони, та повідомило, що позовні вимоги прокурора підтримує.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, декларації з податку на додану вартість з додатками,  свідоцтво  про державну реєстрацію, довідки, статут, рішення, реєстр отриманих та виданих податкових накладних та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

За письмовим клопотанням відповідача 1 судом здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які з”явились в судове засідання, прокурора, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Львові було проведено виїзну позапланову перевірку Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційний ремонтний завод” з питань достовірності нарахування  суми  бюджетного  відшкодування  податку  на додану вартість  на розрахунковий рахунок за червень 2006 року. За результатами перевірки складено Акт №103/23-4/07684556  від 03.10.2006 року (далі-Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки №103/23-4/07684556  від 03.10.2006 року ДПІ у м. Львові прийнято податкове повідомлення –рішення № 562301/2/4009 від 05.03.2007 року, яким ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод”  зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2006 року у розмірі 149978,00 грн.

В Акті перевірки  підтверджено заявлену  ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2006 року в сумі 13408,49 грн,  водночас перевіркою  встановлено, що на порушення вимог п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2006 року на суму 149978,00 грн. В Акті перевірки зазначено, що сума 149978,00 грн, як залишок від’ємного значення(рядок 26 декларації за червень 2006 року), який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду(липень 2006 року), може бути включена підприємством до бюджетного відшкодування при фактичній сплаті сум податкових накладних(включених в реєстр отриманих податкових накладних у квітні 2006 року) в наступні періоди або може бути погашена позитивним значенням різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту(в наступні податкові періоди).

Однак, такий висновок відповідача 1 є необґрунтованим та не заслуговує на увагу суду, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом травня 2006 року ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” шляхом перерахування коштів на поточні рахунки фактично сплатив своїм контрагентам у ціні придбаних товарів і послуг ПДВ у сумі 277658,52 грн.

19.07.2006 року ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” подало до ДПІ у м.Львові податкову декларацію з ПДВ за червень 2006 року, в якій вказано суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на банківський рахунок підприємства у розмірі 163386 грн, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування 163386 грн, та додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування», в якому відображено наступні показники: рядок 1 - 163386 грн - залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду(рядок 24 декларації звітного податкового періоду); рядок 2 - 443301 грн - сума податкового кредиту попереднього податкового періоду; рядок 3 - 277659 грн -  сума податкового кредиту попереднього періоду, фактично сплачена отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг);  рядок 4 - 163386 грн –сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню(сума, указана в рядку 1, у межах суми, указаної в рядку 3)(значення цього рядка переноситься до рядка 25 податкової декларації за поточний звітний податковий період).

Відповідно до пункту 1.8. ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97 –ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями)  бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст.7 зазначеного Закону, сума податку, що підлягає сплаті(перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З вищенаведеного вбачається, що для виникнення у платника права на бюджетне відшкодування необхідними є:  1) наявність у  платника від’ємного значення суми податку; 2) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Як вбачається із матеріалів справи(Акту перевірки, податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за квітень,травень,червень 2006 року), у позивача в червні 2006 року було наявне від’ємне значення ПДВ в сумі 163386 грн, яке утворилося шляхом перенесення залишку від’ємного значення з декларації за травень 2006 року, що в свою чергу був перенесений з декларації за квітень 2006 року(в порядку п.п. «б»п.п. 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”). Також в травні 2006 року(попередньому податковому періоді) позивачем було сплачено постачальникам товарів (послуг) суму ПДВ у складі вартості робіт(послуг) в розмірі 277658,52 грн. Таким чином, позивач правомірно заявив до бюджетного відшкодування за червень 2006 року суму ПДВ 163386 грн, оскільки ним в травні було сплачено постачальникам суму ПДВ 277658,52 грн, тобто до бюджетного відшкодування було заявлено наявну суму від’ємного значення, оплачену в попередньому податковому періоді.

Податковий орган в обґрунтування свого твердження про правомірність зняття з бюджетного відшкодування суми ПДВ за червень 2006 року в розмірі 149978,00 грн посилається на те, що сума ПДВ в травні 2006 року була оплачена по податкових накладних, включених позивачем в реєстр  податкових накладних травня 2006 року, а тому не може стосуватися суми бюджетного відшкодування, яке утворилося як залишок бюджетного відшкодування квітня 2006 року. Проте дане твердження податкового органу є помилковим і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, так як норма  п.п. 7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не визначає прив’язки сплачених сум ПДВ до конкретних податкових накладних, а передбачає, як уже зазначалося вище, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченого в попередньому звітному періоді.           Безпідставним є і посилання податкового органу (в обґрунтування свого твердження) на наявність в податковій декларації за травень 2006 року позитивного значення між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з ПДВ в сумі 57751 грн, оскільки воно зроблено без жодного огляду на наявність в цій же декларації залишку від”ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається  до  складу  податкового кредиту наступного податкового  періоду (рядок 26  декларації). Податковим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не взято до уваги, що між такими поняттями як „від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду»(рядок 21  декларації) та „залишком від”ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається  до  складу  податкового кредиту наступного податкового  періоду” (рядок 26  декларації) існує очевидна відмінність. Так, сума 163386 грн,  яка відображена в рядку 26 декларації травня 2006 року, не стала бюджетним відшкодуванням звітного періоду травня 2006 року тільки через те, що вона не була оплачена в попередньому звітному періоді квітні 2006 року, відповідно до п.п.7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а стала бюджетним відшкодуванням червня 2006 року, оскільки в травні 2006 року сума сплаченого постачальникам ПДВ (277658,52 грн) була достатньою для віднесення суми  163386 грн до бюджетного відшкодування.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, стягнути з відповідача кошти. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові № 562301/2/4009 від 05.03.2007 року, яким ДП МОУ  „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2006 року на суму 149978,00 грн, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Як наслідок, виходячи із змісту норм п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.6.2 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України № 200/86 від 21.05.2001 року ( відповідно до якого платник податку має право в будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету) підлягає задоволенню і вимога про стягнення на користь ДП МОУ „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод” бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 149978 грн 00 коп.

Відповідно до вимог п.30 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито», Військова прокуратура Західного регіону України звільнена від сплати судового збору за позовами, з якими вона звертається до суду в інтересах держави, зокрема, в особі ДП МОУ „Львівський державний   авіаційний ремонтний завод”. Доказів понесення інших судових витрат суду не представлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення –рішення ДПІ у м. Львові № 562301/2/4009 від 05.03.2007 року на суму 149978 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Львівській області на користь Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційний ремонтний завод” (79040, м.Львів, вул.Авіаційна,3, ідентифікаційний код 07684556) бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в сумі 149978 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.