ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07
Справа №АС15/191-07.

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до відповідача Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

СУДДЯ  РЕЗНИЧЕНКО О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача – Кендюшенко А.О., довіреність №10-19/17-д/49 від 02.06.2007р.,

Якименко О.І., довіреність №10-19/17-Д/108 від 11.10.2006р.

від відповідача – Дмитрієв С.В.,  довіреність №64545/9/10-009 від 10.10.2006р., Тисячник В.О., довіреність №32883/9/10-009 від 21.05.2007р., Неговєлов А.В., довіреність №955/9/10-009 від 11.01.2007р.

В судовому засіданні 18.06.2007р., відповідно до ст. 150 КАС України, оголошувалась перерва до 25.06.2007р. о 12 год. 50 хв.

Суть спору: Позивач просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення відповідача №/0/59479 від 15.09.2006р. про сплату податкового  зобов‘язання по платежу - частина прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді, за І квартал 2006 року в сумі 674 244 грн., в тому числі: основний платіж – 561 870 грн., штрафні санкції – 112 374 грн.

25.06.2007р. позивач уточнив позовні вимоги в частині визнання нечинним зазначеного податкового повідомлення-рішення. Заява про уточнення позовних вимог подана в судовому засіданні, представники відповідача ознайомлені із заявою, тому відповідно до ст. 51 КАС України вона приймається судом до розгляду.

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, вважає його необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні 25.06.2007р. представником позивача подані додаткові пояснення та клопотання про залучення до матеріалів справи письмових доказів, яке було судом задоволено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та оцінивши надані ними докази по справі, суд

ВСТАНОВИВ:

8 вересня 2006 року Державною податковою інспекцією в м. Суми було складено акт № 5799/23-2/23293513 про результати виїзної позапланової перевірки відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2003р. по 31.03.2006р.

На підставі вищезазначеного акту Державною податковою інспекцією в м. Суми було винесено податкове повідомлення-рішення № /0/59479 від 15.09.2006 про сплату податкового зобов'язання по платежу: частина прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді, за І квартал 2006 року в сумі 674 244 грн., в тому числі: основний платіж -561 870 грн., штрафні санкції - 112 374 грн.

При проведенні перевірки відповідачем було встановлено недотримання позивачем вимог:

-          ст. 67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006р.»;

-          Постанови Кабінету Міністрів України №678 від 17.05.2006р., якою затверджено Порядок і нормативи відрахування господарськими організаціями до загального фонду державного бюджету частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2005р. та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2006 році (далі – Порядок і нормативи).

На думку відповідача, позивачем безпідставно не проводилося відрахування до державного бюджету частини прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді підприємства за І квартал 2006р. у розмірі 561 870, 00 грн. та не включено дану суму дивідендів в рядок 21 декларації з податку на прибуток підприємства за І  квартал  2006р.

Зазначене порушення обґрунтовується відповідачем у акті перевірки (а.с. 34-35) тим, що у відповідності до вимог ст. 67 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" господарські організації: державні, в тому числі казенні підприємства та їх об'єднання і дочірні підприємства, а також акціонерні, холдингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірні підприємства сплачують до Державного бюджету України частину прибутку (доходу), а акціонерні, холдингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірні підприємства, а також господарські організації, у статутних фондах яких є частка комунальної власності, зазначені відрахування провадять з частини прибутку (доходу) відповідно до розміру державної або комунальної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах.

Відповідно до п. 2 Порядку і нормативів відрахування частини прибутку (доходу) здійснюється державними, в тому числі казенними, підприємствами (крім державних сільськогосподарських підприємств, суб'єктів природних монополій, підприємств, обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень, та суб'єктів господарювання, засновником яких є Кабінет Міністрів України) та їх об'єднаннями і дочірніми підприємствами, акціонерними, холдинговими компаніями та іншими суб'єктами -господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірніми підприємствами - у розмірі 50 відсотків чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Пунктом 3 Порядку та нормативів визначено, що акціонерні, холдингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірні підприємства здійснюють відрахування частини прибутку (доходу) відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутному фонді.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів. Порядок розподілу прибутку, строк та порядок виплати частки прибутку і дивідендів) відповідно до ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» і п. 3 ч. 2 ст. 159 Цивільного кодексу України є компетенцією загальних зборів учасників.

Згідно із п. 8.2.3 (п.п. g, h) статуту позивача до компетенції загальних зборів акціонерів компанії відноситься: затвердження порядку розподілу прибутку, отриманого компанією та затвердження розміру дивідендів, термінів і порядку їхньої виплати.

Таким чином, нарахування до державного бюджету частини прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді підприємства, можливе лише у випадку ухвалення загальними зборами акціонерів рішення про порядок розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів).

Крім цього, відповідно до п. 2.2 Принципів корпоративного управління, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №571 від 11.12.2003р., товариство повинно забезпечити рівне ставлення до всіх акціонерів-власників однієї категорії акцій і не допускати в рамках однієї категорії акцій встановлення переваг для отримання дивідендів різними групами акціонерів.

Згідно з п. 7.8 ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994р. в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997р. емітент корпоративних прав здійснює зазначені виплати власнику таких корпоративних прав пропорційно частці його в статутному фонді підприємства у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів.

Таким чином, тільки в разі, якщо більшістю голосів загальні збори акціонерів позивача ухвалять рішення про виплату дивідендів за 2006р., порядок їх виплати (строки, суми, відсотки),  необхідно нарахувати до державного бюджету частину прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді підприємства. Рішення про виплату дивідендів може прийматися лише у випадках, якщо вищим органом акціонерного товариства затверджені річні результати діяльності акціонерного товариства.

Крім цього, відповідно до п. 1.11 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000р. податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Дослідженням декларацій позивача з податку на прибуток підприємства за І квартал 2006р. (рядки 20, 21) встановлено, що позивач не відображував дивідендів та прирівняних до них платежів, що сплачуються до бюджету державними некорпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами, та авансових внесків, нарахованих на суму дивідендів та прирівняних до них платежів, на підставі значення рядку 220 Звіту про фінансові результати (форма № 2), помноженого на 0,15.

Також, суд вважає за необхідне відзначити, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Національної акціонерної компанії «Енергетична компанія України» № 794 від 22.06.2004 утворено НАК «Енергетична компанія України» у формі відкритого акціонерного товариства і п.п. 2 та 4 постанови передбачена передача в статутний фонд цієї Компанії пакету акцій, що належить державі в статутному фонді позивача.

На запит господарського суду Сумської області від 21.05.2007р. по зазначеній справі, фонд державного майна (відповідь №10-19-9130 від 12.06.2007р.) підтвердив, що  згідно з п. 4 вищевказаної Постанови пакет акцій ВАТ "Сумиобленерго" у кількості 44 281 375 штук номінальною вартістю 0,25 грн., що становить 25% плюс 1 акція статутного фонду акціонерного товариства, передано з рахунку у цінних паперах держави в особі Фонду державного майна України на рахунок у цінних паперах держави в особі Національної акціонерної компанії "Енергетична компанія України". Списання зазначених акцій відбулося відповідно до розпорядження про виконання облікової операції 29 червня 2004 року, що підтверджується випискою про залишки на рахунку в цінних паперах зберігача ВАТ "БІГ Енергія" від 2 липня 2004 року. Пунктом 3 тієї ж постанови передбачено, що зазначений пакет акцій залишається у державній власності.

Таким чином, обов‘язок сплати господарюючими суб‘єктами частки прибутку (доходу) до загального фонду Державного бюджету України виникає за умови наявності в статутному фонді господарських організацій державної частки (акцій, паїв), а не наявності у статутному фонді їх засновників державної частки (акцій, паїв).

Тому, за відсутністю в статутному фонді ВАТ «Сумиобленерго» державної частки, посилання відповідача на порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 678 від 17.05.2006 р. є безпідставними.

За вищевказаних обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню 3 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/59479 від 15.09.2006р. про сплату податкового  зобов‘язання по платежу - частина прибутку від частки, яка належить державі у статутному фонді, за І квартал 2006 року в сумі 674 244 грн., в тому числі: основний платіж – 561 870 грн., штрафні санкції – 112 374 грн.

3. Стягнути з державного бюджету України (код 22090200) на користь Відкритого акціонерного товариства „Сумиобленерго” (м. Суми, вул. Д.Коротченка, 7, код 23293513) 3 грн. 40 коп. судового збору.

4. Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

5. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                   О.Ю. РЕЗНИЧЕНКО

Повний текст постанови складений і підписаний 27.06.2007р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.