ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.07                                                                                 Справа№ 4/790-15/39

за позовною заявою ДП „Львівський облавтодор” ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України”, м.Львів

до відповідача ДТГО „Львівська залізниця”, м.Львів

про зміну умов договору № Л/НФ-0452/НЮ від 16.08.2004

Суддя Т.Костів

Представники

Від позивача: не з”явився.

Від відповідача: Шевчишин О.С. - представник

Суть спору: Позовну заяву подано Дочірнім підприємством “Львівський облавтодор” відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м.Львів до Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”, м.Львів про зміну умов договору від 16.08.2004 р. №Л/НФ-04952/НЮ, а саме п.4.1., виклавши його в такій редакції: “Строк поворотної фінансової допомоги визначається з моменту набрання чинності цим Договором і становить 4 роки”.

Провадження у справі було порушене 17.04.2007 р. та призначено розгляд справи на 15.05.2007р. Розгляд справи відкладався з мотивів, викладених в ухвалі суду від 15.05.2007р. Представникам сторін роз’яснювались їх права згідно ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що між сторонами було укладено договір від 16.08.2004 р. №Л/НФ-04952/НЮ про надання поворотної фінансової допомоги, згідно із п. 4.1. якого строк поворотної фінансової допомоги визначається з моменту набуття чинності цим договором та становить 1 рік. Відповідач фактично виконав умови договору, надавши 18.08.2004 р. позивачу поворотну фінансову допомогу в сумі 9 млн. 700 тис. грн.

Ці кошти були потрібні позивачу для виконання замовлень загальнодержавного значення –виготовлення орфографічних карт, аерофотозйомку тощо. Тому, відшкодування витрат позивача повинно здійснюватись з державного бюджету. Однак, у державному бюджеті України ці витрати не були закладені, вплинути на бюджетний процес позивач не може. Повернення отриманої від відповідача допомоги може призвести до банкрутства позивача. Тому, просить позов задовольнити, збільшивши строк користування поворотною фінансовою допомогою з одного року, до чотирьох.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві. Ствердив, що спір з цього ж предмет та з цих же підстав був предметом судового розгляду. Позивач намагався визнати цю поворотну фінансову допомогу безповоротною, однак, у задоволенні позову йому було відмовлено. Після цього, судом було відмовлено у задоволенні позову позивача про внесення аналогічних змін до договору від 16.08.2004 р. .№Л/НФ-04952/НЮ. Просить у позові відмовити на підставі фактів, які були встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

16.08.2004 р. між сторонами було укладено договір №Л/НФ-04952/НЮ про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого, правопопередник відповідача –Львівська державна залізниця в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає позивачу безпроцентну поворотну фінансову допомогу в сумі 9700000 грн., а позивач зобов’язався повернути суму поворотної фінансової допомоги  у визначений цим договором строк. Згідно з п. 4.1. договору, строк поворотної фінансової допомоги визначається з моменту набуття чинності цим договором та становить 1 рік.

Відповідач виконав умови договору, надавши 18.08.2004 р. позивачу поворотну фінансову допомогу в сумі 9 млн. 700 тис. грн., що визнано позивачем та підтверджується платіжним дорученням №785 від 18.08.2004 р.

Станом на дату розгляду справи судом строк, встановлений в п. 4.1. договору на використання поворотної фінансової допомоги сплив. Згідно з п. 5.1. вказаного договору, після спливу цього строку, позивач зобов’язаний повернути відповідачу всю суму фінансової допомоги протягом 30 календарних днів. Однак, така допомога всупереч договору та вимогам ст. ст. 526, 629 ЦК України, повернута позивачем не була.

Матеріали справи свідчать про намагання позивача не повертати суму отриманої від відповідача поворотної фінансової допомоги. Проте, рішенням господарського суду м. Києва від 15.04.2005 р. у справі №27/11 дочірньому підприємству “Львівський облавтодор” відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання поворотної фінансової допомоги безповоротною.

Рішенням господарського суду Львівської області від 21.12.2005 р. у справі №4/2686-29/324 між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав (відсутність бюджетного фінансування, виконання, неможливість виконання зобов’язання) позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому, суд виходив з тієї обставини, що при укладенні договору №Л/НФ-04952/НЮ від 16.08.2004 р. сторони не виходили з того, що в Державному бюджеті України будуть передбачатись кошти, призначені на погашення суми отриманої позивачем у відповідача допомоги. Вказане рішення вступило в законну силу, що підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду по вказаній справі від 30.03.2006 р.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами з того ж предмету та з тих же підстав. Враховуючи, що додаткові підстави, які б не були предметом розгляду в судових інстанціях між тими ж сторонами, у позовній заяві не зазначені, а за своєю сутністю предмет позову –зміна відповідних умов договору, був предметом розгляду судами, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід припинити.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя