ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" вересня 2007 р.
Справа № 03/113-64А.

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Луцьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»,                                м. Нововолинськ

про стягнення 25 793 грн. 33 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені

Суддя   Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М.

Представники:

від  позивача: Ліщук А.В. –пров. спец., дов. в справі

від відповідача: Воробчук В.М. –юрисконсульт, дов. в спаві

Згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в судовому засіданні 12.09.2007р. було оголошено перерву до 19.09.2007р., а 19.09.2007р. до 20.09.2007р. для подачі доказів у справі.

Суть спору: Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»25 793 грн. 33 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені за непрацевлаштування інвалідів у 2006 році. Свої вимоги обґрунтувало тим, що статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачений норматив працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70 затверджений Порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Згідно п.п.2,3 вказаного порядку передбачено, що роботодавці самостійно обчислюють та сплачують суму адміністративно-господарських санкцій до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Відповідачем не виконано нормативу по працевлаштуванню 2 інвалідів. За не працевлаштування двох інвалідів відповідачу нараховано 25 793 грн. 33 коп.адміністративно-господарських санкцій та пені. Зазначена сума санкцій самостійно відповідачем не сплачена.

В заяві про зменшення позовних вимог від 20.09.2007р. позивач з врахуванням уточнюючого звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік зменшує суму позовних вимог, та просить стягнути 12 423 грн. 59 коп., адміністративно господарських санкцій та пені 472, 44 коп. Всього 12 896,03 грн. (а.с.105).

Відповідач в запереченнях на позовну заяву від 05.09.2007р. позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ «Полтрекс»виконало покладені на нього обов’язки щодо інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, що передбачено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування; товариство також самостійно займалось пошуком інвалідів для працевлаштування. Крім того, на товаристві при проведенні інструктажу з питань охорони праці було встановлено факт наявності інвалідності ще у одного працівника ТзОВ «Полтрекс», у зв’язку з чим товариство оформило і направило на адресу позивача уточнений звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів у 2006р. Дана обставина не була взята позивачем до уваги і лишилась без реагування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, представник відповідача позов заперечив з підстав, зазначених у запереченні на позовну заяву.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, господарський суд —

В С Т А Н О В И В:

Статтею 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. з подальшими змінами та доповненнями, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати  Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно частин 1,2,3,5 статті 19 вищезазначеного Закону установлено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця; підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; при розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення; підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону; виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до пункту 14 Положення „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  № 314 від 03.05.1995р. „Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів” (з наступними змінами та доповненнями, чинного у 2006 році (втратило чинність згідно постанови КМУ від 31.01.2007 року № 70 )) (далі Положення), підприємства в межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів, інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади , на яких може використовуватися праця інвалідів.

Згідно з пунктом 5 Положення, підприємства розробляють  заходи  щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Робоче місце згідно п. 3 Положення вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів відповідно до частини десятої статті 19 цього Закону покладається на керівників підприємств. А в разі, коли кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, то відповідальність покладається на підприємства у вигляді щорічної сплати штрафних санкцій.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” сплату адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення працевлаштування інвалідів підприємства, установи та організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як вбачається з листа Нововолинського міського центру зайнятості (відповіді на запит суду) № 1126/04-2 від 11.09.2007р. та листа №1388/04-2 від 07.09.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»у 2006 році подало до центру зайнятості 12 звітів про наявність вільних вакансій (форма 3-ПН), де в графі 15 звіту зазначається окрема категорія громадян, для інвалідів проставляється категорія 11, на які було направлено 8 осіб з обмеженими фізичними можливостями (а.с.96,100). З відповіді Нововолинського міського центру зайнятості №1427/03-3 від 17.09.2007р. на лист відповідача вбачається, що всі 8 осіб відмовились працювати на даному підприємстві (а.с.101).

Відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р. середньооблікова кількість зайнятих працівників облікового складу за 2006 р. складає 195 чоловік, норматив –8 людей-інвалідів. На товаристві, як вбачається зі звіту, підписаного керівником та головним бухгалтером, працювало 6 інвалідів (а.с.4). Згідно уточнюючого звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р., надісланого ним на адресу позивача, на товаристві працювало 7 інвалідів (а.с.15). Це також стверджується наказами про прийом та звільнення таких працівників, довідками МСЕК та посвідченнями інвалідів (а.с.17-52).

Отже, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда і зобов’язаний сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати в сумі 12 423 грн. 59 коп.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»нараховано пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 472 грн. 44 коп.

Згідно пунктів 2-4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70 (далі Порядок сплати…), роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом; у разі коли роботодавець не одержує прибутку, сума адміністративно-господарських санкцій сплачується за рахунок інших джерел відповідно до законодавства; порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати  затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 року № 223 і зареєстрований в міністерстві юстиції України 30.05.2007 року за № 552/13819.

Проте, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»щомісячно протягом 2006 року подавало до Нововолинського міського центру зайнятості Звіти про наявність вакансій форми 3-ПН, в яких зазначало вакантні посади, на які можливе працевлаштування інвалідів (а.с.72-82).

Органами працевлаштування на ТзОВ «Полтрекс»інваліди направлялись. Однак, як вбачається з листа від 17.09.2007р. №1427/03-3 Нововолинський міський центр зайнятості повідомив, що інваліди, які направлялись для працевлаштування на ТзОВ «Полтрекс»: 8 осіб, відмовились працювати на даному підприємстві (а.с.101).

Обов’язок щодо надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів передбачений ч. 3 ст. 18 Закону.

Згідно ч. 3 ст. 18-1 Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до п.10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. №314 (далі –Положення) працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК. Обов’язки місцевих органів соціального захисту населення, державної служби зайнятості та відділень Фонду соціального захисту інвалідів щодо працевлаштування інвалідів детально викладені відповідно в п.п. 11-13 Положення.

Таким чином, відповідач виконав свій обов’язок зі створення робочих місць для інвалідів: питання працевлаштування інвалідів та соціально –економічних гарантій, передбачені чинним законодавством України, робочі місця для інвалідів були створені, 7 інвалідів на товаристві працювали, що стверджується копіями наказів про прийняття на роботу, про звільнення з роботи, копіями довідок МСЕК, посвідчень (а.с.17-52). Хоча обов’язок підприємства займатися пошуком інвалідів для працевлаштування законодавством не передбачений, ТзОВ «Полтрекс»самостійно займалось пошуком інвалідів для працевлаштування, що стверджується копіями відношень в редакції газет «Володимир Вечірній», «Наше місто», РП «Львівська жінка», «Місто вечірнє»про розміщення реклами про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів та на радіо міського мовлення (а.с.53-61), копіями актів прийняття робіт (надання послуг) (а.с.62-69,107-113) та копіями газет (а.с. 114-116).

Наказом №01/1-20 від 18.01.2006р. «Про проведення атестацій робочих місць за умовами праці»на ТзОВ «Полтрекс»створено атестаційну комісію (а.с.117).

Відповідно до ч. 1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько –правової відповідальності учасника господарських відносин є  вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Поданими відповідачем доказами стверджується, що товариством було вжито всіх залежних від нього заходів для працевлаштування в 2006 році інвалідів, а саме: звітами ф.№3-ПН ТзОВ „Полтрекс” інформувало державну службу зайнятості про наявність вільних робочих місць на яких може бути використана праця інвалідів (а.с.72-82); публікаціями в газетах та оголошеннями по радіо рекламували про наявність робочих місць для інвалідів (а.с.53-69,107-116). Направлені Нововолинським міським центром зайнятості 8 осіб для працевлаштування на ТзОВ «Полтрекс», відмовились працювати на даному підприємстві (а.с.101).

Таким чином,  враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фонду соціального захисту інвалідів щодо застосування адміністративно-господарських санкцій та пені за 1 нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р., ст.ст.70,71,86,94,158-163,186 КАС України, господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтрекс»про стягнення  12 896грн. 03 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені, відмовити.

3. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                    Л.М.Сініцина