ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.07                                                                                           Справа№ 30/266

За позовом:   ВАТ „Львівобленерго”, м.Львів в  особі  Миколаївського району  електричних мереж, м. Миколаїв

До відповідача:   ТзОВ „ Дар”, м.Львів

Суддя  Н.Мороз

Сума  11 786,84 грн.

Представники:

від позивача  -     Воронін О.Ю. -  ю/к

від відповідача -  н/з

Позивачу роз’яснено  права та обов’язки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено ВАТ „Львівобленерго”, м.Львів в особі  Миколаївського району  електричних мереж, м. Миколаїв  до  ТзОВ  „Дар”, м. Львів про  стягнення  11 786,84 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 21.08.2007р.  порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.09.2007р.

18.09.2007р. розгляд справи відкладався з причин, наведених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача  в судове засіданні з”явився, подав заяву №277 від 24.10.2007р. про уточнення (зменшення) позовних вимог. Ствердив, що заборгованість відповідача становить 8998,07 грн., відповідно до поданого розрахунку позовних вимог. Позов просить задоволити відповідно до поданого уточнення.

Відповідач в судове засідання  не з”явився,  хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, вимоги ухвали суду не виконав.

Згідно  витягу з Головного управління статистики № 20-09/2571 від 26.09.2007р. ТзОВ „ Дар”  значиться  в ЄДРПОУ за адресою, вказаною у позовній заяві

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, суд встановив наступне.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов”язків, згідно ст.11 ЦК України, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 639 ЦК України  договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, у даному випадку сторони уклали договір у письмовій формі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

15.05.2004 року між ВАТ „Львівобленерго” Миколаївський РЕМ (виконавець) та ТзОВ „Дар” (замовник)   укладено договір № 15  про виконання робіт  по будівництву ПЛ-10 Кв та  ТП 10/0,4 Кв АЗС  в с. Красів  Миколаївського р-ну.

Відповідно до умов даного договору,  позивач взяв на себе зобов”язання виконати роботи по будівництву трансформатора та ПЛ-10 Кв на АЗС в с.Красів, а відповідач в свою чергу зобов”язався    оплатити виконані роботи згідно акту-здачі приймання.

Порядок розрахунків визначено п.2.2 договору, а саме замовник (ТзОВ „Дар”) зобов”язався  розрахуватись за виконані  роботи банківськими коштами шляхом повної  попередньої оплати в розмірі 8415,80 грн. на розрахунковий рахунок виконавця ( Миколаївський район  електричних мереж  ВАТ „ Львівобленерго”) до початку робіт в термін 30 днів з моменту підписання договору.  Крім того, листом  №31 від 18.05.2004р. ( в матеріалах справи) відповідач оплату гарантував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог- відповідно до звичаїв  ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов”язання не допускається.

Згідно до ч.4 ст.538 ЦК України, яка вказує, якщо зустрічне виконання обов»язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов»язку, друга сторона повинна виконати свій обов»язок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач  свої  зобов”язання виконав  в повному обсязі, про що свідчить акт здачі-приймання від 30.06.2004р. підписаний сторонами без застережень.

Однак, всупереч умов укладеного договору, відповідачем оплату за виконані роботи не проведено, відтак заборгованість   становить 8415,80 грн.

Згідно ст.216 Господарського Кодексу України, учасники господарських  відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник не  звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов”язання. Позивач обрахував  суму боргу  з урахуванням  встановленого індексу інфляції в сумі 455,00 грн. та 3% річних  від простроченої  суми в  розмірі 127,27 грн.,  відповідно до поданої  заяви про уточнення  позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об”єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд  дійшов висновку, що  позовні вимоги обгрунтовані поданими доказами, і  підлягають до  задоволення відповідно до уточнення  позовних вимог.

Судові витрати покласти на відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України.

Крім того, відповідно до ст. 47  ГПК України,  суд вважає необхідним повернути позивачу зайво сплачене мито в сумі 15,86 грн.

Керуючись  ст.ст.11, 257,267, 526, 627, 638, 639 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.33,34, 43, 47, 49,69, 82, 84, 85,116   ГПК України,  господарський суд, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов  задоволити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Дар”, м. Львів, вул. Наукова,7а кім.213 (р/р 788 в ПЛФ АТ КБ м. Львів, МФО 325365. ) на користь ВАТ „Львівобленерго”, м. Львів в  особі  Миколаївського району  електричних мереж, м. Миколаїв (п/р 6 в Ощадбанку №6533, м. Миколаїв, МФО 385190, )-  8998,07 грн. боргу, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу.

3.          Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4.          Повернути позивачу зайво сплачене мито в сумі 15,86 грн. Довідку видати.

Суддя                                                                                             Мороз Н.В.