ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05.07.07                                                                                           Справа№ 5/811-13/129А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ДП „Львівприлад”, м.Львів

до відповідача:  ДПІ у м.Львові, м.Львів

про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №372301/0/13969 від 18.08.06р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Босак О.Є. –представник, Потинський А.М. - представник

Від відповідача: Марець В.Г. –нач.юр.відділу, Нецко Л.Р. - гол.держ.под.рев.-інсп. відділу контрольно-перевірочної роботи

До Господарського суду Львівської області Державним підприємством “Львівприлад”, м. Львів подано позов до Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові №372301/0/13969 від 18.08.2006р. про визначення суми податкового зобов”язання з податку на прибуток підприємств в сумі 27301,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 8190,00 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2007 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в судовому засіданні 15.05.2007 року.

В судове засідання 15.05.07 року сторони з'явилися, давали пояснення по суті справи.

В результаті судового засідання розгляд справи було відкладено на 05.07.2007р.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові. Зокрема, представники Позивача зазначили, що ДП “Львівпридад” було надано перевіряючим всі первинні документи в підтвердження здійснення фінансово-господарської операції, а саме: договори, кошториси витрат, акти виконаних робіт, та інші документи. При цьому, всі первинні документи, як вказує Позивач відповідають вимогам  п. 1 Наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року №237/5 '"Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" формі №КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт” та формі № КБ-3 “Довідка про вартість виконаних підрядних робіт”.

Позивач вказує на те, що відповідно до п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпунктом 5.2.1 вищевказаного Закону передбачено, що до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Таким чином, на думку представників Позивача, надання Позивачем при перевірці всіх необхідних документів щодо здійснення фінансово-господарських операцій в підтвердження правомірності віднесення вказаних витрат до складу валових витрат підприємства свідчить про необгрунтованість висновків перевіряючих та неправомірність прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки, згідно п. 5.11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Окрім того, представники Позивача вказують про взаємосуперечність між висновками перевіряючих, що містяться в акті перевірки, який був підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та змістом самого акту перевірки в тій частині, що стверджуючи про не надання перевіряючим відповідних первинних документів в підтвердження здійснення ДП “Львівприлад” фінансового-господарської операції, перевіряючими в акті перевірки наведено зміст договору №1208-2003 від 08.12.2003р. про виконання робіт, укладеного між ДП “Львівприлад” та ТзОВ “Бурвод” та інших первинних бухгалтерських документів.

Представники Відповідача позов заперечили з мотивів, зазначених у запереченнях №572/10-010 від 14.05.2007р. на позовну заяву. Зокрема представники Відповідача вказують на те,  що до перевірки перевіряючим не було надано документів, які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договір із зазначенням конкретних видів або комплексу робіт, обсяг та вимоги виконуваних робіт, строк виконання та вартість виконуваних робіт, місця виконання робіт, кошторис витрат на виконання роботи та акти із зазначенням місця виконання робіт будь-які інші документи на паперових і машинозчитувальних носіях інформації, що вказують факт та необхідність виконання вищевказаних робіт (наданих послуг) для ведення господарської діяльності ДП «Львівприлад».

Тому, на думку представників Відповідача, в порушення п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ДП “Львівприлад” віднесено до складу валових витрат за перевірений період суму 121709,00 грн., не надавши до перевірки документів, які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), що призвело до завищення валових витрат за перевірений період на суму 121709,00 грн., а саме в розрізі податкових періодів: ІІ квартал 2004р.- в сумі 12500,00 грн., ІV-квартал 2005р. –в сумі 109206,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне:

07.08.2006р. за результатами виїзної планової перевірки Державного підприємства “Львівприлад” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, що проводилась працівниками Державної податкової інспекції у м. Львові було складено акт  №51/23-0/05796593.

На підставі вказаного акту, начальником ДПІ у м. Львові було винесено податкове повідомлення-рішення №372301/0/13969 від 18.08.2006р., яким ДПІ у м. Львові за порушення п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, на підставі п.п. “б” п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 та п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено суму податкового зобов”язання в сумі 27301,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 8190,00 грн.

У розділі Висновок вищевказаного акту перевірки, перевіряючими вказано про те, що в порушення п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”ДП “Львівприлад” завищено валові витрати на суму 121709,00 грн. в саме в розрізі податкових періодів : 2-ий квартал 2004р. –12500,00 грн.; 4-ий квартал 2005р. –109206,00 грн.”, що призвело до заниження податку на прибуто в 4-ому кварталі 2005р. на 27301,50 грн., та зменшено від”ємне значення об”єкта оподаткування в 2-му кварталі 2004р. на суму 12500,00 грн.

В описовій частині акту перевірки в п. 3.1.2 Валові витрати, на стр. 18 перевіряючими вказано що до перевірки перевіряючим не було надано документів, які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договір із зазначенням конкретних видів або комплексу робіт, обсяг та вимоги виконуваних робіт, строк виконання та вартість виконуваних робіт, місця виконання робіт, кошторис витрат на виконання роботи та акти із зазначенням місця виконання робіт будь-які інші документи на паперових і машинозчитувальних носіях інформації, що вказують факт та необхідність виконання вищевказаних робіт (наданих послуг) для ведення господарської діяльності ДП «Львівприлад».

При прийнятті постанови, суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 вищевказаного Закону передбачено, що до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В поданій позовній заяві Позивач вказує, що ДП “Львівприлад” в процесі здійснення перевірки було надано перевіряючим всі первинні документи в підтвердження здійснення фінансово-господарських операцій, а саме: договори, кошториси витрат, акти виконаних робіт, та інші документи.

В свою чергу, висновок перевіряючих про порушення Позивачем п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ДП “Львівприлад” та завищення валових витрат на суму 121709,00 грн. грунтується на тому, що до перевірки перевіряючим не було надано документів, які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договір із зазначенням конкретних видів або комплексу робіт, обсяг та вимоги виконуваних робіт, строк виконання та вартість виконуваних робіт, місця виконання робіт, кошторис витрат на виконання роботи та акти із зазначенням місця виконання робіт будь-які інші документи на паперових і машинозчитувальних носіях інформації, що вказують факт та необхідність виконання вищевказаних робіт (наданих послуг) для ведення господарської діяльності ДП «Львівприлад».

Досліджуючи вказані обставини, судом встановлено взаємосуперечність між вказаними доводами Відповідача та змістом акту перевірки, а саме, стверджуючи про не надання перевіряючим відповідних первинних документів в підтвердження здійснення ДП “Львівприлад” фінансового-господарської операції, перевіряючими в акті перевірки наведено зміст договору №1208-2003 від 08.12.2003р. про виконання робіт, укладеного між ДП “Львівприлад” та ТзОВ “Бурвод”, а саме перевіряючими вказано, що згідно договору №1208-2003 від 08.12.2003р., укладеного між ДП “Львівприлад” (Замовник) та ПП “Бурвод” (Виконавець), Замовник доручає, а Виконавець виконує для Замовника “... роботи по ремонту (лівкідації пориву) на ділянці теплотраси від ТК 810 до теплопункту ДП “Львівприлад”.

Вказані доводи Відповідача про не надання Позивачем під час перевірки відповідних первинних документів в підтвердження здійснення ДП “Львівприлад” спростовуються змістом самого акту перевірки, а саме п. 3.1.2 Валові витрати на стр. 18.

Досліджуючи обставини справи судом було встановлено, що відповідно до договору №1208-2003 від 08.12.2003р. про виконання робіт, укладеного між ДП “Львівприлад” та ТзОВ “Бурвод”, виконавець виконує власними і залученими силами і засобами роботи по ремонту (ліквідації пориву) на ділянці теплотраси від ТК 810 до теплопункту ДП “Львівприлад”, здає їх в обумовлений строк Замовнику, а Замовник приймає роботи і здійснює своєчасний і повний розрахунок за виконані роботи.

Відповідно до довідки ДП “Львівприлад”, ділянка теплотраси від ТК 810 до теплопункту ДП “Львівприлад” перебуває на балансі підприємства, інвентарний номер 31085, рік вводу в експлуатацію 1954 рік. Вказана теплотраса здійснює теплопостачання від комунальної тепломережі до теплопункту ДП “Львівприлад” та виробничих потужностей підприємства за адресою вул. Стрийська, 48. Всі роботи по ремонту на ділянці теплотраси від ТК 810 до теплопункту ДП “Львівприлад” проводились за адресою підприємства вул. Стрийська, 48 в м. Львові.

Відповідно до п. 2.1 цього Договору, договірна ціна робіт складає 15000,00 грн. Вартість робіт, яка складає ціну договору, визначається розрахунком договірної ціни (Додаток №1 до договору) та локальним кошторисом (Додаток №2 до договору), які є невід”ємними частинами цього Договору.

В матеріалах справи також знаходиться специфікація №1 від 08.12.2003р. на суму 15000,00 грн., в якості додатку до вищевказаного договору.

Відповідно до Додатку №1 “Розрахунок договірної ціни на ремонт ділянки трубопроводу” передбачено, що загальна вартість робіт складає 15000,00 грн.

Як вбачається судом з матеріалів справи, Додатком №2 “Локальний кошторис на ремонт ділянки трубопроводу” було визначено найменування робіт і витрат, кількість, вартість оциниці, загальна вартість виконаних робіт, тощо.

Відповідно до п. 1 Наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року №237/5 '"Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві NКБ-2в “Акт приймання виконаних підрядних робіт” та N КБ-3 “Довідка про вартість виконаних підрядних робіт”, що додаються, і запровадити їх застосування з 1 липня 2002 року.

Як встановлено судом, в матеріалах справи знаходять належним чином засвідчені копії Акта від 30.12.2003р. приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в та Довідка від 30.12.2003р. про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3.

Крім того, як вбачається з акту перевірки перевіркою встановлено, що ДП “Львівприлад” в грудні 2005р. віднесло на валові витрати послуги по ремонту кабеля, отримані від ПП “Бурштин-Львів” на суму 131047,2 грн.

Досліджуючи обставини справи судом було встановлено, що 02.11.2005р. між Приватним підприємством “Бурштин-Львів”- Виконавець та ДП “Львівприлад” – Замовник було укладено договір №2/11 на виконання окремих видів або комплексу робіт.

Відповідно до п. 1 цього Договору, Замовник доручає, а Виконавець виконує для Замовника окремі види робіт або комплекс робіт, які в кожному окремому випадку визначаються Додатками до цього Договору і погоджуються обома Сторонами. В додатках до Договору повинні зазначатись конкретний вид або комплекс робіт, обсяг та вимоги до виконуваних робіт, строк виконання та вартість виконуваних робіт.

Пунктом 2 цього Договору передбачено, що загальна вартість виконаних робіт визначається та погоджується Сторонами в кожному окремому випадку і закріплюється у Додатках до цього Договору. Оплата за виконання робіт здійснюється шляхом внесення коштів на поточний рахунок Виконавця у розмірі 50 % вартості робіт, які передбачені у Додатках до цього Договору. Виконавець виконує роботи для Замовника після узгодження Сторонами Додатку на виконання окремих обо комплексу робіт і внесення коштів на поточний рахунок Виконавця. Решту 50 відсотків вартості робіт Замовник проплачує на протязі 5-ти банківських днів після підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до довідки ДП “Львівприлад”, вказаний в додатках до вищевказаного Договору електричний високовольтний кабель 10кВ знаходиться на балансі підприємства та прокладений на території підприємства і під”єднаний до електрощитової, що знаходиться на території підприємства. Всі роботи по ремонту кабеля проводились на території підприємства по вул. Стрийській, 48 в м. Львові.

В матеріалах справи знаходять належним чином засвідчені копії Актів приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3.

Зокрема, як встановлено судом під-час розгляду справи, Позивачем надано акти приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в а також Довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3, на загальну суму 131047,2 грн. Відповідно до платіжних доручень, що знаходяться в матеріалах справи, вказана сума вартості виконаних робіт була сплачена Позивачем Виконавцю.

Відповідно до п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п. 5.11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

На думку суду, правомірність включення вищевказаних сум до складу валових витрат підприємства підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом в процесі розгляду справи відповідними первинними документами.

Окрім того, ухвалою господарського суду Львівської області від 02 червня 2003р. було порушено провадження у справі №6/165-4/122 про банкрутство державного підприємства «Львівприлад» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Львівської області від  по справі №6/165-4/122 провадження у справі про банкрутство Державного підприємства “Львівприлад” припинено.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03 вересня 2003р. було порушено провадження у справі №6/246-4/191 про банкрутство державного підприємства «Львівприлад» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство державного підприємства «Львівприлад»опубліковане 03 жовтня 2003 року в газеті «Голос України».

Господарський суд Львівської області ухвалою від 09 лютого 2004 року по справі №6/246-4/191 затвердив реєстр вимог кредиторів ДП «Львівприлад».

Ухвалою від 03 березня 2004р. по справі №6/246-4/191 господарським судом Львівської області було введено судову процедуру санації державного підприємства «Львівприлад»та призначено керуючого санацією боржника –ДП «Львівприлад», а ухвалою від 15 листопада 2004 року по справі №6/246-4/191 господарський суд Львівської області затвердив план санації державного підприємства “Львівприлад”.

Ухвалою від 23 грудня 2005р. по справі №2/246-4/191 господарським судом Львівської області було затверджено звіт керуючого санацією ДП «Львівприлад»та провадження у справі про банкрутство ДП «Львівприлад»припинено.

Досліджуючи спірні правовідносини, судом встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Як встановлено судом вище, мораторій на задоволення вимог кредиторів щодо Позивача вводився судом двічі, а саме: ухвалою господарського суду Львівської області від 02 червня 2003р. у справі №6/165-4/122 та ухвалою господарського суду Львівської області від 03 вересня 2003р. по справі №6/246-4/191.

Ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Частиною 7 ст. 12 вищевказаного Закону передбачено, що дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

В свою чергу, як встановлено з матеріалів справи, розрахунок штрафу здійснено Відповідачем за період дії мораторію.

Наведене, на думку суду, є додатковою підставою для визнання нечинним спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважуень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів в підтвердження правомірності прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Адміністративний позов задоволити повністю.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №372301/0/13969 від 18.08.06р.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя