ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13" вересня 2007 р.
справа № 20-5/220

За позовом: Державного акціонерного товариства “Чорноморнафтогаз” (95000, м. Сімферополь, вул. Кирова/пров.Совнаркомовський, 52/1)

до Відкритого акціонерного товариства „Севастопольгаз”  (м. Севастополь, вул. Гідрографічна, 1);

Товариства з обмеженою відповідальністю „СГС Плюс” (99704 м. Севастополь, вул. Ангарська, 10)

про стягнення шкоди в розмірі 3539076,79 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач - Дрібний Юрій Вікторович, представник, довіреність № 11/62 від 27.08.07,      ДАТ "Чорноморнафтогаз";

Відповідач - Сахацька Світлана Олександрівна, представник, довіреність № 16-08 від 03.01.07,      ВАТ по газопостачанню та газифікації  "Севастопольгаз";

Відповідач - не з’явився,  ТОВ "СГС Плюс";

Суть спору:

Позивач,  ДАТ “Чорноморнафтогаз”, звернувся до суду з позовом до відповідачів, Відкритого акціонерного товариства „Севастопольгаз”, Товариства з обмеженою відповідальністю „СГС Плюс”, про стягнення шкоди в розмірі 3539076,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що збитки йому були завдані в результаті невиконання ВАТ „Севастопольгаз” розпорядження ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” про відключення від газопостачання підприємства-боржника  ТОВ  “СГС Плюс”, в результаті чого у червні та липні 2004 року ТОВ  “СГС Плюс” був спожитий природний газ із власних запасів позивача, що і спричинило останньому збитки, сума яких заявлена до стягнення.

ВАТ “Севастопольгаз” проти позову заперечує, оскільки вважає, що ним не були спричинені позивачу збитки, оскільки не були порушені зобов’язання по договору на транспортування природного газу № 05/04-622 від 25.06.2004, укладеного між ним та позивачем. Розпорядження ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” про відключення від газопостачання підприємства-боржника  ТОВ  “СГС Плюс” не були виконані ВАТ “Севастопольгаз” по причині недопуску його працівників на територію ТОВ “СГС Плюс” та до приладу відключення. Відповідач також зазначає, що постачальником природного газу для  ТОВ “СГС Плюс” відповідно до договору є ДК “Газ України”, а ВАТ “Севастопольгаз” транспортувало цей газ згідно договору  № 05/04-622 від 25.06.2004.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача ТОВ “СГС Плюс” на оголошення вступної та резолютивної частини рішення не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДАТ “Чорноморнафтогаз” та ВАТ “Севастопольгаз” 20.02.2004 укладений договір № 2-ТГ-2004 на транспортування природного газу, відповідно до умов якого ДАТ “Чорноморнафтогаз” зобов’язане транспортувати належний йому природний газ та природний газ, відвантажений оптовими постачальниками, по своїм магістральним газопроводам через газорозподільні станції в газових мережах ВАТ “Севастопольгаз” та оплачувати ВАТ “Севастопольгаз” вартість витрат, пов’язаних з виконанням послуг по відключенню від газопостачання боржників; ВАТ “Севастопольгаз” зобов’язано здійснювати оплату за надані ДАТ “Чорноморнафтогаз” послуги по транспортуванню об’ємів природного газу, що закуповується ВАТ “Севастопольгаз” для потреб населення, виробничо-технічних і власних потреб ВАТ “Севастопольгаз”; приймати на виході із ГРС і транспортувати споживачам природний газ, який ним закуповується, а також виконувати диспетчерські функції по контролю, регулюванню та розподілу природного газу по споживачах згідно укладених договорів.

25.06.2004 року між ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та ВАТ “Севастопольгаз” укладено договір № 05/04-622 на виконання робіт з відключення, відновлення газопостачання та обмеження газопостачання, згідно з умовами якого ВАТ “Севастопольгаз” /виконавець/ зобов’язався за письмовим дорученням ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” /замовник/ здійснювати роботи по відключенню від газопостачання споживачів-боржників, за письмовим дорученням замовника здійснювати роботи по відновленню газопостачання споживачам, здійснювати обмеження газопостачання споживачу до рівня планових обсягів (лімітів) поставки газу, підтверджених в порядку, встановленому НАК “Нафтогаз України”.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, 04.06.2004 року та 18.06.2004 року, відповідно до “Положення про порядок пооб’єктного припинення газопостачання споживачам, крім населення, які не здійснюють оплату за спожитий природний газ”, затвердженого постановою   Кабінету Міністрів України № 506 від 20.04.1998 року № 506, ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” надав ВАТ “Севастопольгаз” доручення №№ 141, 150 на відключення від газопостачання ТОВ “СГС Плюс” (ДП “Кримські генеруючі системи”) у зв’язку з виникненням заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором поставки газу № 06/03-3589-ТЕ-18, договором поруки № 14/03-3346 від 30.12.2003 року.

Зазначене доручення ВАТ “Севастопольгаз” у зв’язку з недопуском його працівників на територію ТОВ “СГС Плюс” не було виконане, в результаті чого, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі і з постанови заступника начальник слідчого відділу управління податкової міліції ДПА України у м. Севастополі від 23.09.2005, ТОВ “СГС Плюс” за період з 04.06.2004 до відключення від газопостачання  26.07.2004 ТОВ “СГС Плюс” спожило газ ДАТ “Чорноморнафтогаз” у об’ємі 9362,637 тис. м. куб. на суму 3539076 грн. 79 коп.

ТОВ “СГС Плюс” і ДАТ “Чорноморнафтогаз” договір на постачання природного газу не укладався, а тому має місце бездоговірне (безпідставне) споживання товариством з обмеженою відповідальністю “СГС Плюс” природного газу, власником якого був позивач, який в силу договірних зобов’язань перед ВАТ “Севастопольгаз” по підтриманню певного тиску у системі не міг припинити чи обмежити постачання газу з власних ресурсів.

ТОВ “СГС Плюс” є споживачем природного газу державної компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі –ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”) відповідно до договорів на постачання природного газу № 06/03-3589ТЕ-19 від 31.12.2003 та № 06/03-3591 від 31.12.2003.

Обов’язки ВАТ “Севастопольгаз” по виконанню робіт з  відключення, відновлення газопостачання та обмеження газопостачання споживачів природного газу ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” передбачені укладеним цими особами договором № 05/04-622 від 25.06.2004, строк дії якого встановлений з 01.06.2004 до 31.12.2004.

Доручення ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” № 141 від 04.06.2004 є дорученням, виданим на виконання договору № 05/04-622 від 25.06.2004.

Згідно положень  статей  525, 526  Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічне положення містить і пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України, в частині 2 якого зазначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, обставини, які свідчили б про невиконання ВАТ “Севастопольгаз” договірних зобов’язань перед ДАТ “Чорноморнафтогаз”, відсутні.

Немає і порушень договірних зобов’язань ТОВ “СГС Плюс” перед ДАТ “Чорноморнафтогаз”, оскільки договір між ними не укладався.

Посилання позивача на те, що відповідачі здійснили останньому шкоду є безпідставною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До загальних умов відповідальності за спричинення шкоди відносяться:

-          вина правопорушника;

-          настання шкоди;

-          протиправність поведінки, яка спричинила шкоду;

-          наявність причинного зв’язку між цією. Поведінкою та шкодою, яка настала.

Для виникнення зобов’язань спричинення шкоди, наявність цих умов необхідно в усіх випадках.

Особа, яка вимагає відшкодування шкоди, повинна доказати факт порушення господарського зобов’язання.

Позивач не давав ВАТ “Севастопольгаз” ніяких доручень відносно відключення ТОВ „СГС Плюс” від газопостачання.

З урахуванням викладеного, обставини, які свідчили б про невиконання ВАТ “Севастопольгаз” договірних зобов’язань перед ДАТ “Чорноморнафтогаз”, відсутні.

Немає і порушень договірних зобов’язань ТОВ “СГС Плюс” перед ДАТ “Чорноморнафтогаз”, оскільки договір між ними не укладався.

Таким чином, вимоги позивача безпідставні і задоволенню не підлягають.

Така ж сама позиція викладена у постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2006, та у постанові Вищого господарського суду України від 07.06.2006 по справі № 20-4/403-2/122.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49,  82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                    І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

18.09.2007

Розсилка:

1.          ДАТ “Чорноморнафтогаз” (95000, м. Сімферополь, вул. Кирова/пров.Совнаркомовський, 52/1)

2.          ВАТ „Севастопольгаз”  (м. Севастополь, вул. Гідрографічна, 1)

3.          ТОВ „СГС Плюс” (99704 м. Севастополь, вул. Ангарська, 10)

4.          Справа

5.          наряд