ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.02.2007
Справа № А38/313-06

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А.
(доповідача);

суддів: Сизько І.А., Тищик
І.В.,

при
секретарі Заєць П.Л.,

за участю представників сторін:

від відповідача:

Драган О.І, довіреність
№343/10/10-1  від 15.01.07,  державний податковий ревізор-інспектор;

Бойко О.А, довіреність
№2313/10/10-1  від 12.02.07,  державний податковий інспектор;

представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений
належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ, на постанову господарського
суду Дніпропетровської області
від  21.11.2006 року  у справі №
А 38/313-06

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ;

до Лівобережної
міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська;

про визнання нечинним та скасування
рішення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської
області від 21.11.2006 року у справі № А 38/313-06 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ, до
Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про
визнання нечинним та скасування рішення відмовлено в задоволенні
адміністративного позову.

Постанова мотивована тим, що
висновки податкового органу про порушення позивачем п.п. 1, 2, 9, 13 ст. 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг ” та викладені в акті перевірки від
25.08.2006 року, на підставі якого винесено оскаржуване повідомлення-рішення,
відповідають наявним у справі доказам.

Позивач з рішенням суду не
погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
господарського суду. Посилається на те, що судом не повно з'ясовані обставини
справи та дана їм невірна оцінка.

Відповідач заперечує проти
задоволення апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України законним є рішення суду, ухвалене
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення саме відповідає
вимогам вищезазначеної статті, а доводи апелянта спростовуються наступними
доказами:

Відповідно до ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування повинні
діяти лише на підставі і в рамках повноважень і в спосіб, передбачений
Конституцією та законами  України;

Перевірку позивача здійснено на
підставі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу” в межах наданих
відповідачу повноважень.

Актом відповідача від 25.08.2006
року зафіксовані порушення позивачем п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг ”.

Факт порушення позивачем не
оспорюється.

Так, працівником позивача -барменом
ОСОБА_2 були прийняті готівкові кошти в сумі 48 грн. без проведення даної
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, що є порушенням
п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ”.

На місці проведення розрахунків
загальна сума коштів складала 344 грн. Дана сума не відповідала сумі,
зазначеній в поточному “Х-звіті”, що є порушенням п. 13 ст. 3 вищезазначеного
Закону.

В порушення п. 9 ст. 3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг ” в книзі обліку розрахункових операцій
(КОРО) фіскальних звітних чеків, що мають щоденно роздруковуватись та
зберігатись в КОРО, такі чеки були відсутні в період з 22.08.2006р. по
24.08.2006р.

За порушення вимог вищезазначеного
Закону відповідачем застосовані фінансові санкції відповідно до п.п. 1, 4 ст.
17, ст. 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ” № 265/95-ВР від
06.07.1995 року.

Стосовно доводів скаржника про те,
що фінансові санкції, застосовані до нього на підставі акту, номер якого не
відповідає акту, що наданий йому відповідачем, слід зазначити наступне: №
000179, на який посилається позивач, це номер бланку, на якому складено акт
перевірки. № 91//233 -це номер акту, зареєстрований в журналі
реєстрації актів перевірок. Перевірка проводилась представниками Державної
податкової адміністрації у Дніпропетровській області. Рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій прийнято Лівобережною міжрайонною державною
податковою інспекцією м. Дніпропетровська. Тому і посилання відповідача на
номер акту реєстрації в Лівобережній МДПІ є правомірним.

Таким чином, висновок
господарського суду щодо необґрунтованості позовних вимог відповідає наявним у
справі доказам і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ,  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської
області від  21.11.2006 року  у справі №
А 38/313-06 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя
І.А. Сизько

Суддя                                                                                        І.В.
Тищик

Ухвалу підписано в повному обсязі
05.03.07р.