ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" квітня 2007 р.                                                                                Справа № 13/1877

Господарський суд Черкаської області в складі:  головуючого -  судді  Скиби Г.М., при секретарі Дяченко Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали справи за позовом   житлово-будівельного кооперативу №89, м. Черкаси, бульвар  Шевченка, 403, кв.51

до   Українського Державного підприємства поштового зв’язку "Укрпошта",  м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 34

про  визнання  частково недійсним  державного  акту  на право постійного користування  землею

за участю представників сторін:

позивача: Петрашевич С.В. –голова ЖБК за посадою; Худолій В.М. –за дорученням від 20.04.2007р.

від Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»: Івангородська О.Ю. –за довіреністю № 22-426 від 18.04.2007р.;

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування  землею виданий Українському державному підприємству «Укрпошта»5 лютого 2004р. в частині. Що стосується земельної ділянки № 5, площею 1603 кв.м. розташованої під прибудовою будинку № 403 по вул. Шевченка, 403 у м. Черкаси та при будинкової території.

Представник відповідача проти позовних заперечив та вказав, що відповідач є неналежною стороною по справі.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Нормами Господарського процесуального кодексу встановлено, що тільки юридична особа може бути стороною в господарській справі, мати процесуальні права і обов’язки. Відповідно до ст. 21 ГПК України установи, які не мають прав юридичної особи - не можуть бути сторонами в господарському процесі.

Згідно довідки управління статистики №10248 від 30.11.2006 року Черкаська дирекція Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»як філія - не є юридичною особою. Підприємства «Укрпошта»в м. Черкаси не зареєстровано.

В частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою провадження належить припинити на підставі  ст. 80 п. 1 ГПК України, оскільки спір не підвідомчий господарському суду в розумінні ст. 12 ГПК України, а заявлені позивачем вимоги не відповідають за своїм змістом матеріально –правовим способам захисту порушеного права, визначеним законодавством. У відповідності до вимог ст. 152 Земельного Кодексу України (нині діючого –з 1 січня 2002 року) способи захисту права на земельні ділянки не передбачають визнання недійним акту на право власності чи користування землею (акт на право володіння не є рішенням, про яке йдеться в п. Г вказаної статті). Чинним законодавством передбачено, що акт на право постійного користування   земельною ділянкою повертається в архів органу, який його видав. Це передбачено в Наказі Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року за №43 “Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорі в оренди  землі” –п. 3.10 –у випадку припинення права власності чи користування земельною  ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документу.

В Постанові ж Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 дійсно зазначено, що суд може визнавати недійсними акти на право власності чи право користування землею. Але це розходиться з нормами Земельного кодексу України, про що зазначено вище, тому господарський суд не застосовує вказану Постанову Верховного суду в аналогічному спорі, т.я. постанова суперечить чинному законодавству.

Позивач не довів належними доказами  відповідно до вимог ст. 33 ГПК України –яке його право порушено, коли і ким саме. Договір оренди землі чи прибудинкової території між власником землі та ЖБК не укладався.

Доказів виникнення прав на спірну земельну ділянку позивачем не подано.

Провадження у справі належить припинити.

На підставі ст.  47 ГПК України державне мито в зв’язку з припиненням провадження по справі  підлягає поверненню з бюджету позивачу .

Враховуючи викладене, керуючись  п.1 ст. 80, ст. 86 ГПК  України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Видати позивачу довідку на повернення державного мита, сплаченого платіжним дорученням №32 від 19 березня 2007 року в сумі 85 грн. Оригінал платіжного доручення залишити в матеріалах справи.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому порядку.

Суддя                                                             Скиба Г.М.