ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/522
26.04.07

За позовом                    Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія                                                   "Київводоканал"

До відповідача           Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3"

Треті особи                    на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на                                                   редмет спору,

1) комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва

2) акціонерне товариство енергопостачальна компанія "Київенерго"

Про                              стягнення 45480,62 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           Субботіна О.В. (за дов. № 50 від  28.03.2007)

Железко А.Л. (за дов. 3 56 від 28,03.2007)

Від відповідача           Котляренко А.А. (голова кооперативу)

Від третіх осіб          не з'явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - АК "Київводоканал") до житлово-будівельного кооперативу (далі –ЖБК) "Буревісник-3" про стягнення з останнього 46059,27 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за договором № 03355/4-04 від 11.11.2003.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за вказаним вище договором, внаслідок чого за період з листопада 2003 року по червень 2006 року утворилася заборгованість в розміру 39773,84 грн., яку просить стягнути з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю у зв’язку з відсутністю боргу. На думку відповідача, позивач неправомірно до вартості наданих послуг включає вартість холодної води, що була використана для підігріву, оскільки будинок не має загальнобудинкового лічильника гарячої води, і він (відповідач) самостійно розраховується з АЕК "Київенерго" за спожиту гарячу воду згідно з показниками квартирних лічильників мешканців та норм споживання на одну особу мешканців, які не мають квартирних лічильників.

Під час розгляду справи до участі у ній були залучені комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" як треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в порядку ст. 27 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

11.11.2003 між АК "Київводоканал" (постачальником) та житлово-будівельним кооперативом "Буревісник-3" (абонентом) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 03355/4-04 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) постачальник зобов’язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент – розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим Договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.

Основними обов’язками постачальника за Договором є: забезпечення постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82, приймання каналізаційних стоків, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин (п. 2.1).

У свою чергу, відповідач повинен сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відповідати за збереження водолічильників, пломб, водомірних вузлів, з'єднань на водомірних вузлах та санітарний стан приміщень водомірного вузла, тощо.

Сторони визначили, що Договір є безстроковим, діє протягом всього часу надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 7.1 Договору).

Метою укладення Договору було постачання питної води для потреб будинку № 7 по вул. Райдужній в м. Києві. Вказаний має два окремих вводи холодної води, які обладнано двома лічильниками холодної води: № 1569 та № 0421.

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водолічильника здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків до ціни позову включена вартість питної води, що використовувалась відповідачем для потреб холодного водопостачання, а також вартість питної води, що була використана для виготовлення гарячої води.

У той же час, метою укладення Договору було постачання питної води для потреб будинку № 7 по вул. Райдужній в м. Києві і він не пов'язаний з постачанням води відповідачу для виготовлення  гарячої води.

Даний висновок суду ґрунтується на наступному.

Зокрема, як зазначено вище, відповідно до п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником..

Відповідно до додатку № 2 до Договору "Інформації для укладення договору" позивачем зареєстрований лічильники № 1569 та № 0421, які здійснюють облік холодної води, що постачається для потреб холодного водопостачання. Крім того, згідно з додатком № 2, відповідачу присвоєно код 4-388. За вказаним кодом позивач здійснює облік холодної води, що постачається для потреб холодного водопостачання. Холодна вода, яка використовується для виготовлення гарячої води, обліковується позивачем за кодом 4-50388, який в рамках Договору відповідачу не присвоювався.

Питна вода, яка використовується для виготовлення гарячої води, постачається групі споживачів, а не одноособово відповідачу, її облік здійснюється за даними лічильника, показники якого знімаються позивачем без участі відповідача, а визначення вартості здійснюється у відсотковому відношенні до кількості споживачів.

У той же час, умовами Договору не передбачено вказаний порядок обліку та визначення вартості послуг.

Отже, умовами Договору не регулюється постачання позивачем відповідачу холодної води для виготовлення гарячої води, облік якої здійснюється за приладом обліку, встановленому на водопровідному вводі до групового бойлеру.

За таких обставин, оскільки підстави позову пов’язані з невиконанням відповідачем умов Договору щодо оплати поставленої в ході його виконання питної води, а постачання холодної води та її оплата для виготовлення гарячої води не регулюється умовами Договору, визначення вартості наданих послуг в рамках даного позовного провадження повинно здійснюватись виходячи з даних показників лічильників № 1569 та № 0421.

Позивач не навів інших підстав (матеріально-правових фактів) для стягнення вартості поставленої холодної води, що була використана для виготовлення гарячої води.

Відповідно до даних позивача, на виконання умов Договору ним поставлено абоненту питну воду у період з листопада 2003 року по червень (включно) 2006 року у кількості 152989 куб.м.

Згідно з наданим відповідачем розрахунком, який здійснений виходячи з кількості проживаючих у будинку мешканців в залежності від наявності квартирних лічильників обліку гарячої води, позивачем прийнято стоки гарячої води у кількості 80290,5 куб. м.

Отже, вартість наданих послуг з постачання води та прийняття стоків холодної води становить 117972,88 грн. (152989 м. куб. х 0,816 грн. –5,5%), а вартість послуг з приймання стоків гарячої води становить 22762,36 грн. (80290,5 куб.м. х 0,3 грн. –5,5%).

Загальна вартість наданих послуг за Договором у спірний період складає 140735,24 грн.

У той же час, відповідач оплатив за вказаний період 152803,29 грн., що  перевищує вартість наданих послуг.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позовні вимоги про стягнення з позивача грошових коштів за Договором є неправомірними, оскільки у абонента існує переплата.

Отже, правові підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за Договором відсутні.

У зв’язку з наведеним, не є правомірною й вимога про стягнення інфляційної складової боргу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя
С.А. Ковтун

Рішення підписано 31 липня 2007 року