ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 9/451-06

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Дочірнього підприємства "Оріль"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2007 року

по справі
№ 9/451-06 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж

до
Дочірнього підприємства "Оріль"

про
стягнення 56400,35грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
не з’явився

від відповідача:
не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.08.2007 року касаційна скарга Дочірнього підприємства "Оріль" прийнята до провадження Вищого господарського суду України та призначена до розгляду у судовому засіданні в приміщенні суду об “11” год. “20” хв. 09 жовтня 2007 року.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представники сторін в судове засідання 09.10.2007 року не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь належним чином. Суд касаційної інстанції вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України, у зв’язку з чим повний текст постанови направляється сторонам у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Оріль" про стягнення 56400,35грн. заборгованості за спожиту електроенергію за період з 05.04.2001 року по 10.08.2006 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2006 року (суддя Подобєд І. М.) позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2007 року (головуючий суддя Дмитренко А. К., судді Крутовських В. І., Прокопенко А. Є.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області скасовано частково, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж задоволені частково: стягнуто з Дочірнього підприємства "Оріль" на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" 45 961 грн. 89 коп. основного боргу, 459 грн. 62 коп. витрат у справі і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні стягнення 1575 грн. боргу позивачу відмовлено; в частині 8863 грн. 46 коп. заборгованості провадження у справі припинено; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на користь Дочірнього підприємства "Оріль" 52 грн. 19 коп. витрат по апеляційній скарзі.

Не погоджуючись з прийнятими по справі рішенням та постановою, Дочірнє підприємство "Оріль" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати і прийняти нове рішення по справі, яким справу № 9/451-06 передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж повністю заперечує підстави скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2007 року залишити без змін, а скаргу Дочірнього підприємства "Оріль" – без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним господарським судом, 02.02.98 між позивачем - ДАЕК "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж (постачальник), та відповідачем - Дочірнім житлово-комунальним підприємством акціонерного товариства "Оріль", правонаступником якого є Дочірнє підприємство "Оріль" (споживач) був укладений договір на постачання електроенергії №1767 на строк до 31.12.1999 року. Відповідно до п.10.1 цього договору, він вважається автоматично продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про його зміну чи розірвання.

На виконання умов договору постачальник здійснював постачання електроенергії споживачу.

Згідно з п. 3.2 договору споживач щомісячно 5-10 числа зобов’язаний надати постачальнику звіти показань приладів обліку електричної енергії, на підставі яких постачальник здійснює нарахування за спожиту електроенергію, яку споживач зобов’язаний оплатити за розрахунковий період, згідно з тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому Національною комісією регулювання енергетики України.

Оплату за спожиту електричну енергію, відповідно до п. 3.3 договору, споживач зобов’язаний здійснювати самостійно шляхом перерахування грошових коштів постачальнику на поточний розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом користування.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із встановленими апеляційним господарським судом обставинами справи, що, всупереч п. 2.1 договору, оплата за спожиту електроенергію здійснювалась відповідачем несвоєчасно і не в повному обсязі.

Зазначене призвело до утворення заборгованості за період з 05.04.2001 року по 10.08.2006 року. За цей період відповідачем використано електроенергії на суму 79 424 грн. 59 коп.

Як встановлено Дніпропетровським апеляційним господарським судом, 28.02.2006 року, у зв’язку з існуючою заборгованістю станом на 01.02.2006 року на загальну суму 100 208 грн. 08 коп., між позивачем та відповідачем був укладений договір погашення заборгованості, за яким відповідач зобов’язаний сплатити заборгованість в сумі 100 208 грн. 08 коп. у строк до 10 березня 2006 року.

Апеляційною інстанцією також встановлено, що Дочірнім підприємством "Оріль" 18.08.2006 року та 11.09.2006 року (тобто до пред’явлення позову) сплачено відповідно 650 грн. та 925 грн., а після звернення з позовом 18.10.2006 року перераховано 2 515 грн. 15 коп. та 13.11.2006 року - 948 грн. 36 коп.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційним господарським судом в тому, що ці оплати не були враховані судом першої інстанції при винесенні рішення. Крім того, після винесення місцевим судом рішення відповідачем сплачено ще 5399 грн. 95 коп.

З огляду на викладене, факт відмови Дніпропетровським апеляційним господарським судом у стягненні з відповідача суми боргу в розмірі 1575 грн. та припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 8863,46 грн., на думку колегії суддів Вищого господарського суду України, є цілком правомірним.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно приписів ст. ст. 161-162 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), який розповсюджував свою дію на правовідносини сторін до 01.01.2004р., та тотожні приписи ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи, що відповідач, в порушення статей 33, 34 ГПК України, не надав ані місцевому господарському суду, ані апеляційній інстанції доказів погашення решти заборгованості, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, на думку касаційної інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову частково, в сумі 45961,89 грн.

Посилання заявника касаційної скарги на неотримання ухвали суду першої інстанції про призначення справи до слухання не приймаються колегією судді Вищого господарського суду України, оскільки ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2006 надіслана, про що вірно зазначено апеляційною інстанцією, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 46, а з наявних у матеріалах справи документів вбачається те, що саме за вказаною адресою зареєстроване та перебуває Дочірнє підприємство "Оріль".

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга Дочірнього підприємства "Оріль" задоволенню не підлягає.

Інші доводи, викладені Дочірнім підприємством "Оріль" в касаційній скарзі, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Оріль" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2007 року по справі № 9/451-06 залишити без змін.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова