ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.08.07
Справа № 2/355-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український

Видавничий консорціум», м. Київ

До відповідача:  Відкритого акціонерного товариства «Буринський завод

продтоварів», Сумська область, м. Буринь

про стягнення: 6199 грн. 84 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслова В.В.

За участю представників:

позивача – не прибув

відповідача – Рубанець А.О.

Суть спору: позивач  просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6199 грн. 84 коп., в тому числі: 4500 грн. основного боргу за підготовку та публікацію інформації замовника - Відкритого акціонерного товариства «Буринський завод продтоварів» у книзі «Харчова та переробна промисловість України», відповідно до угоди ППХ № 706-17 від 06.07.2004р., укладеної між сторонами, 1336 грн. 50 коп. інфляційних збитків, 363 грн. 34 коп. 3 % річних, а також судові витрати, пов’язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 19/07-ю від 19.07.2007р., в якому зазначає, що не згоден з вимогами, викладеними у позовній заяві, та просить суд відмовити в їх задоволенні повністю посилаючись на те, що позивач не виконав свої послуги в повному об'ємі (виготовлення продукції до кінця 4 кварталу 2004р.), про, що свідчить факт не отримання до сьогоднішнього дня, відповідачем видавничої продукції (відсутність на отримання: доручення на 5000 примірників, податкової накладної та накладної). Крім того, відповідач заперечує стосовно нарахування позивачем прострочення за не виконання зобов'язання за період з 09.07.2004р. по 25.06.2007р., що становить 982 дні, так як, згідно ст. 256, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України ,- позовна давність становить один рік.

Позивач в судовому засіданні подав письмові пояснення, де повідомив, що позивач свої послуги відповідно до угоди ППХ № 706-17 від 06.07.2004р., укладеної між сторонами, виконав вчасно та належним чином, а саме: вищезазначена книга підписана до друку 07.10 2004р. та видана накладом 5000 примірників, що також підтверджується витягом з книги «Харчова та переробна промисловість в Україні. А також позивач зазначив, що ч. 2 п. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки, але угодою ППХ № 706-17 від 06.07.2004р. не передбачено стягнення неустойки і позовні вимоги ТОВ «Український видавничий консорціум» не ґрунтуються на стягненні неустойки, а індекс інфляції і 3% річних, що згідно з чинним законодавством не є пенею, і суд приймає ці пояснення позивача до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши представника позивача  суд встановив:

06.07.2004р.   між   ТОВ   «Український видавничий консорціум» та   ВАТ «Буринський завод продтоварів» було укладено угоду ІІПХ № 706-17, згідно з якою позивач взяв на себе зобов'язання по підготовці та публікації інформації відповідача у книзі «Харчова та переробна промисловість України» не пізніше IV кварталу 2004р., а відповідач - зобов'язується сплатити у повному обсязі та в узгоджений строк вартість розміщення інформаційних матеріалів у книзі, яка становить відповідно до п. 3.1 зазначеної угоди 4500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконано свої зобов'язання перед відповідачем по зазначеній угоді в обумовлений строк, а саме: підготовка, публікація інформації про ВАТ «Буринський завод продтоварів», що підтверджується витягом з книги, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно п. 3.2 угоди ППХ № 706-17 від 06.07.2004р., оплата здійснюється замовником у триденний термін після підписання угоди, якщо інше не передбачено додатковими угодами.

Але, відповідач свої зобов'язання по оплаті виконаної роботи у триденний термін після підписання угоди не виконав, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.1, 3.2 угоди, укладеної між сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що 08.07.2005р. відповідачем на адресу позивача було надіслано гарантійного листа, оригінал якого було надано суду на огляд, а копію приєднано до матеріалів справи,  де  вказується  що  ВАТ «Буринський завод продтоварів» зобов'язується сплатити вартість  послуг по розміщенні інформації в книзі «Харчова та переробна промисловість України» на суму 4500 грн. до 10.03.2006р., але борг до вказаної дати не сплатив.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу і, відповідно до поданих позивачем матеріалів, заборгованість відповідача перед позивачем за підготовку та публікацію інформації станом на 25.06.2007р. складає 4500 грн., що повністю підтверджується розрахунком боргу.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач порушив терміни розрахунків по угоді ППХ № 706-17 від 06.07.2004р., укладеної між сторонами.

Оскільки відповідач доказів сплати боргу за надані послуги суду не подав, то позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню в сумі 4500 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 363 грн. 34 коп. та 1336 грн. 50 коп. збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за підготовку та публікацію інформації в розмірі  4500 грн., 3 % річних в розмірі 363 грн. 34 коп. та інфляційних збитків в розмірі 1336 грн. 50 коп., а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і як такі, що суперечать фактичний обставинам справи та діючому законодавству України.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Буринський завод продтоварів» (41655, Сумська область, м. Буринь, вул. Піонерська, 7, р/р 260084596 СОД ВАТ «Райффазен Банк Аваль» м. Буринь, МФО 337483, код 00380600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український видавничий консорціум» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 143б, р/р 6201 в Солом’янській філії АКБ «Київ» м. Київ, МФО 300681, код 32344987) 4500 грн. заборгованості, 363 грн. 34 коп. 3 % річних, 1336 грн. 50 коп. інфляційних збитків, 102 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                              СОП’ЯНЕНКО  О.Ю.