ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21 листопада 2007 р.                                                             Справа  № 7/260-2007

за позовом Державної податкової інспекції в Іршавському районі,              м. Іршава

до відповідача Малого підприємства „Топаз”, м. Іршава

про примусове стягнення податкового боргу у сумі 1892,64 грн.,

від позивача –Пецко В.В., (довіреність від 20.11.2007р. №12005);

.

Секретар судового засідання –А. В. Ряшко

Суддя  С. Швед

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Іршавському районі звернулася до суду з позовом про стягнення з Малого підприємства „Топаз”, м. Іршава податкового боргу у сумі 1892,64 грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на непогашення відповідачем заявленої до стягнення суми податкового боргу та підтвердження її відповідними документальними доказами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника  у судове засідання не направив, тому справа розглянута без його участі за наявними та достатніми для прийняття судового рішення матеріалами.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує такі висновки:

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України  та статті 9 Закону України „Про систему оподаткування” кожен зобов’язаний сплачувати податки, збори, інші обов’язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Заборгованість відповідача по сплаті до бюджету  податку на прибуток у сумі 829,28 грн., податку на додану вартість у сумі 959,62 грн. та комунального податку у сумі 103,62 грн. є підтвердженою матеріалами справи, зокрема, самостійно поданими відповідачем деклараціями з податку на додану вартість, розрахунками комунального податку, актами перевірок від 12.12.2006р., 07.06.2007р., 13.07.2007р., податковими повідомленнями –рішеннями від 12.12.2006р., від 14.06.2007р., від 15.06.2007р., від 18.07.2007р., надісланими податковими вимогами та витягом з облікової картки платника податків.

Відповідно до п.5.1. ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181-ІІІ) податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації (розрахунку), вважається узгодженим. Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у визначені строки, визнається сумою податкового боргу такого платника.

Згідно з п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання платника  податків,  нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Оскільки вищевказана сума податкового боргу відповідачем у встановленому  порядку до бюджету не сплачена, позов підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі статті 3 Закону № 2181-ІІІ .

Враховуючи важливість питання своєчасного надходження до Державного бюджету податкових та інших обов’язкових платежів для вирішення соціально –економічних завдань держави та органів місцевого самоврядування, суд допускає негайне виконання  судового рішення у справі.

Керуючись статтями 8, 19, 67, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 7-9, 69, 86, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Малого підприємства „Топаз” (м. Іршава, пл. Народна, 4, код 25435041) суму 1911,64 грн. (у т. ч. податковий борг –1892,64 грн., судовий збір –19 грн.) в доход державного (місцевого) бюджету.

3. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя                                     С. Швед