СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.06.07                                                                                 Справа № 6/274ад.

Суддя Василенко Т.А., при секретарі судового засідання Шмалько О.М    розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Луганська в інтересах держави в особі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго",м.Київ в особі Інспекції Держенергонагляду в Луганській області в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Донбаському регіоні”

до Міського комунального підприємства «Благоустрій»Жовтневого району, м.Луганськ

про стягнення  2 550  грн. 00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача - Рубан О.Г., дов. № 12 від 02.01.07;

від заявника - ст.помічник прокурора прокуратури м.Луганська Подгорна Г.В.,

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимоги про стягнення 2 550  грн. 00 коп. штрафу за порушення законодавства про електроенергетику.

Відповідач наддав до суду відзив на позовну заяву від 19.05.2007., за яким із позовної сумою погодився, Але зазначив, що прокурор не вправі захищати інтереси Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго",  в  особі Інспекції Держенергонагляду в Луганській області в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Донбаському регіоні”.

Заявник надав до суду заяву від 08.06.07  та просить в порядку ст. 52 КАС України  замінити позивача на належного позивача та просить вважати позивачем у справі:   Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі  Інспекції Держенергонагляду в Луганській області ВП "Держенергонагляд у Донбаському регіоні”.

Заява прокурора судом задовольняється, у зв’язку з чим позивачем у справі слід вважати: Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі  Інспекції Держенергонагляду в Луганській області в особі ВП "Держенергонагляд у Донбаському регіоні”.

Також заявник надав до суду пояснення на відзив відповідача, за якими вважає доводами останнього необґрунтованими та зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 60 КАСУ, яка є спеціальною нормою, прокурор здійснює в суді представництво інтересів держави в порядку, встановленому даним Кодексом та іншими законами.

Тобто, в адміністративному судочинстві відсутні обмеження прокурора при визначенні інтересів держави, які були порушені.

Окрім цього, позивачем до суду надано клопотання за яким він вказує, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглянути справу  без  участі його представника, яке судом задоволено.

Учасниками процесу до суду подана заява про перехід до судового розгляду справи, яка судом задоволена.

Сторони не знайшли примирення.

Дослідивши обставини справи, додатково надані документи, вислухавши представника позивача, господарський суд дійшов до наступного.

Так, у відповідності до ст. 9 Закону України ” Про електроенергетику” від 16.10.97 № 575/97 державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії /Держенергонагляд/ у порядку, визначеному законодавством України, яка підпорядкована безпосередньо Міністерству палива та енергетики України в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженим постановою КМ України від 07.08.96 № 929, та діє у складі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та його структурних підрозділів.

У відповідності до Положення про відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Донбаському регіоні" ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" завданнями та функціями Держенергонагляду, зокрема, є здійснення контролю за дотриманням суб'єктами електроенергетики, теплопостачання і споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових актів і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії, а також здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Щодо повноважень Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Луганській області, то п. 2.2 відповідного Положення передбачено здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії Луганської області виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії тощо.

Згідно з п. п. 4.1.3 та 4.1.9 п. 4. 1  розділу 4 зазначеного Положення Інспекція Держенергонагляду у Луганській області має право застосовувати до суб'єктів господарської діяльності штрафні санкції у порядку, визначеному законодавством; видавати в межах своєї компетенції суб'єктам електроенергетики, теплопостачання і споживачам електроенергії обов'язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених інспекцією порушень нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері електроенергетики та теплопостачання і здійснювати контроль за їх виконанням.

Положенням про державний енергетичний нагляд, затвердженим постановою КМ України від 07.08.96 № 929 у п. 11 законодавець передбачив, що Держенергонагляд має право застосовувати до суб"єктів господарської діяльності штрафні санкції у порядку, визначеному законодавством.

Механізм накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику визначений  відповідним Положенням, затвердженим постановою КМ України від 21.07.99 № 1312.

Так, на виконання покладених на нього зазначених вище функцій контролю, позивачем в особі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в  Луганській області 13.06.05 було видано припис ЛЦ 209 № 260 директору Міського комунального підприємства «Благоустрій»Жовтневого  району /відповідачу/ на підставі ст. 9 Закону України "Про електроенергетику".

Зі змісту зазначеного припису вбачається, що з боку відповідача мали бути усунені до 15.07.05, 28.07.05, 10.08.05, 31.08.05,  встановлені  державним інспектором з енергетичного нагляду порушення щодо  технічного стану електроустановок.

У січні 2006 року позивачем було проведено перевірку дотримання відповідачем законодавства про електроенергетику, за результатами якої було складено акт обстеження ЛЦ 209 № 665 від 23.01.06. та акт перевірки ЛЦ 209 № 116 від 25.01.06, і встановлено невиконання відповідачем пунктів обов'язкового для виконання припису, а саме  №№ 1-6.

На підставі даних актів Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Луганській області прийнято постанову  про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику ЛЦ 209 №16 від 13.03.06 про накладення на відповідача штрафу у сумі 2 550  грн. 00 коп. відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", якою передбачено, що суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів, зокрема, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.  Також даною нормою закону передбачено оскарження дій щодо накладення штрафів у судовому порядку.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до п. п. 7-11 Положення про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику рішення про накладення штрафу приймається на підставі акта перевірки суб'єкта господарювання та оформлюється постановою у двох примірниках, один з яких у 3-денний термін надсилається для сплати штрафу суб'єкту порушення; підприємство повинно сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його накладення; у разі несплати штрафу  у зазначений термін він стягується в судовому порядку; рішення про накладення на суб'єкта господарської діяльності може бути оскаржене в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову  ЛЦ 209 №16 від 13.03.06 про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику відповідачу було надіслано поштою та ним отримано, що не заперечується відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи,  у зв’язку з чим позов слід задовольнити.

В той же час, доводи відповідача за відзивом до уваги не приймаються як необгрунтовані.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Благоустрій»Жовтневого району, м. Луганськ, кв. Норінського, 4 «а», код 30597150, на користь:

-  Державного бюджету України, код бюджетної кваліфікації 21081100, п/р 0004, код 24046538, МФО 804013, банк одержувача УДК Жовтневого району м.Луганська штраф у сумі 2 550  грн. 00 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано : 14.06.2007.

Суддя                                                                                               Т.А.Василенко