ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2007р.                                                                                             Справа № 16/330

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", вул. Радянська 9в,Козельщина,Козельщинський район, Полтавська область,39100

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", Висока Вакулівка,Козельщинський район, Полтавська область,39130

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Кременчук

про визнання права власності

за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", с. Висока Вакулівка

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", смт. Козельщина

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу

Суддя  Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача:  Марченко В.В., дор. від 01.02.2007р., Рудько С.М., дор. від 01.02.07р., Мендрик С.І., дор. від 01.02.2007р.

від відповідача: Васін Є.Є.-арбітражний керуючий., Бойко Д.Ю., дор. від 20.02.2007р.

від третьої  особи: не з"явилися

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Суть спору:  Розглядається первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністюАгрофірми "Добробут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" про визнання права власності на нерухоме майно згідно договорів купівлі-продажу  № 30 від 26.12.2003р. , № 12/38від 25.02.2004р.  та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" до Товариства з обмеженою відповідальністю  Агрофірми "Добробут" про  визнання недійсними договорів  купівлі-продажу  № 30 від 26.12.2003р.  , № 12/38 від 25.02.2004р.

Відповідач   за первісним позовом проти позовних вимог заперечує, зазначає  про укладання договорів  купівлі-продажу  № 30 від 26.12.2003р., № 12/38від 25.02.2004р. всупереч вимог чинного законодавства, а саме вказує, що на момент укладання даних договорів все майно, що належало ТОВ "Лан"  знаходилося під арештом  та під обтяженням у заставі КБ "Приватбанк" та у Податковій заставі.

Позивач за первісним позовом письмовий документально обгрунтований відзив на зустрічний позов не надав.

Представники третьої особи в судове засідання не з"явились. Комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації"  зазначає про порушення вимог чинного законодавства при укладанні спірних договорів (лист  за вхід. № 01383 від 30.01.2007р.) Крім того, зазначає, що ні за позивачем, ні за відповідачем нерухоме майно на праві власності по Козельщинському району не зареєстровано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд встановив, що   між сторонами по справі укладено договори купівлі-продажу за № 30 від 26.12.2003р.  та  за  № 12/38  від 25.02.2004р., відповідно до яких  ТОВ "Лан" зобов"язувалось передати у власність, а ТОВ АФ "Добробут" - прийняти  і оплатити ватрість рухомого та нерухомого майна,  зазначеного  у відповідних додатках до вищевказаних  договорів.  Комунальним  підприємством "Кременчуцьке міське бюро технічної інвентаризації" було відмовлено ТОВ АФ "Добробут" у перереєстрації нерухомого майна на підставі п. 1 ст. 220 ЦК України  в зв"язку з недодержанням сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору.  Позивач  за первісним позовом просить  суд  визнати за ним право власності на нерухоме майно  згідно договорів купівлі-продажу.

Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати дані договори купівлі-продажу недійсними, оскільки вони укладені з  порушенням  вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку  відмовити в задоволенні первісного позову  та задовольнити зустрічні позовні вимоги, виходячи з наступного.

На момент укладення договорів купівлі-продажу предмет договорів знаходився у  заставі КБ "ПриватБанк", про що свідчить договір від 02.04.2003р., укладений між ТОВ "Лан"-заставодавцем  та  ЗАТ КБ  "ПриватБанк"- заставодержателем.

Відповідно до ст. 17 Закону  України "Про заставу" , заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 586 ЦК України передбачено, що заставодавець може вічужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач за первісним позовом не подав суду доказів надання згоди КБ "ПриватБанк"   на відчуження  заставленого майна.

Крім того, за умовами договору від 25.02.2004 року ( п.3.1) оплата за майно повинна була здійснена позивачем шляхом передання простого векселя, докази виконання цих умов договору відсутні.

Козельщанське відділення Кобеляцької МДПІ повідомило, що з 01.01.2003р. по 31.12.2003р. майно ТОВ "Лан" перебувало у податковій заставі (лист від  22.02.2007р. за № 340).

Постановою ВДВС Козельщинського РУЮ від 05.11.2003р.  на  все майно ТОВ "Лан"  накладено арешт. Даною постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ТОВ "Лан".

Постанови про зняття арешту приймались  ВДВС Козельщинського РУЮ  11.03.2005р. та 17.11.2006р., тобто вже після укладання договорів.

Згідно статті 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до  п.6 ст. 8  Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків   перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків, активи

якого   перебувають   у   податковій   заставі,   здійснює  вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом, в т.ч.   купівлі  чи  продажу,  інших  видів відчуження або оренди (лізингу)  нерухомого  та  рухомого  майна, майнових чи немайнових прав,   за   винятком  майна,  майнових  та  немайнових  прав,  що використовується  у  підприємницькій  діяльності платника податків (інших    видах   діяльності,   які   за   умовами   оподаткування прирівнюються  до  підприємницької),  а  саме  готової  продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не  є  меншими  за звичайні.

Згідно ст. 215 ЦК України загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо умов  його дійсності, які встановлені ст. 203 ЦК.

Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. До зазначених умов треба віднести: законність змісту правочину; навність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам закону; спрямованість правочину; захист інтересів малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин є чинним, якщо він не суперечить ЦК, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадянського суспільства.

Сторонами   при вчиненні правочинів, тобто при укладанні договорів купівлі-продажу  не  дотримані вимоги Закону. Сторони не мали право розпоряджатись майном, яке перебувало  на той час в заставі і на яке було накладено арешт.

Що ж стосується посилання відповідача на відсутність нотаріального посвідчення договорів, то суду не подано доказів, що майно, яке було предметом купівлі-продажу за спірними договорами є нерухомістю.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку  відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічний позов.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про  визнання угод недійсними" питання  про визнання угоди недійсною  і  застосування пов"язаних з цим наслідків  повинні вирішуватися  в  одному  процесі,  у зв'язку з чим необхідно повернути сторони у первісний стан.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні первісного позову.

2. Задовольнити зустрічний позов.

3.  Визнати недійсними з моменту укладення договори  купівлі-продажу № 30 від 26.12.2003р. та № 12/38 від 25.02.2004р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лан" та Товариством з обмеженою відповідальністю  Агрофірмою "Добробут", зобов"язати сторони повернути одні одній все одержане ними за недійсними договорами  № 30 від 26.12.2003р. та № 12/38 від 25.02.2004р.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Добробут" (смт. Козельщина Полтавської області, вул. Радянська, 9в, р/р 7372 в КФ КБ "ПриватБанк" у м. Кременчук, МФО 331605, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" (с. Висока Вакулівка Козельщанського району  Полтавської області, р/р 7001 в КФ "ПриватБанк" м. Кременчук, МФО 331531,  )- 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                Тимощенко О.М.

Повний текст рішення підписаний "10"квітня 2007р.

Згідно з оригіналом

Помічник судді                                                  Нечипоренко А.П.