Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2007 р.                                                           Справа №5/550-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді  Токара М.В., судді Івакіної В.О., судді Лакізи В.О.

при секретарі   Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача – не з’явився

1-го відповідача –не з’явився

2-го відповідача –Пономаренко В.П. (довіреність у справі)

третьої особи Цимбал Б.П. (довіреність у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 2-го відповідача вх.№1278С/1-11 на рішення господарського суду Сумської області від 01.03.07р. по справі  №5/550-06

за позовом Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради

до 1. Відкритого акціонерного товариства „Сумське автотранспортне підприємство - 15928”, м. Суми

2.   Товариства з обмеженою відповідальністю „Роксана”, м. Суми

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача  Товариство з обмеженою відповідальністю „Альфа-1”, м. Суми

про знесення самовільного будівництва

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області  від 01.03.2007 р. по справі №5/550-06 (суддя Гудим В.Д.) позовні вимоги позивача задоволено, зобов’язано ТОВ „Роксана” в 20-ти денний строк з дня набрання рішенням законної сили знести малі архітектурні форми  - металеві кіоски, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 26.

Крім того, з ТОВ „Роксана” стягнено на користь позивача 102 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

Другий відповідач  - ТОВ „Роксана” із рішенням місцевого господарського суду  не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду  із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та направити справу на  новий розгляд або відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийнято в результаті невірного  застосування  норм  матеріального і процесуального права, завдає шкоди законним інтересам відповідачів.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначає, що вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим в зв’язку з чим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу другого відповідача без задоволення.

Третя особа - ТОВ  „Альфа-1” надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає рішення  місцевого господарського суду законним  і обґрунтованим.

Перший відповідач –ВАТ „Сумське автотранспортне підприємство - 15928”  відзив на апеляційну скаргу другого відповідача не надав.

Колегія суддів розглянула апеляційну скаргу другого відповідача, перевірила матеріали справи, заслухала присутніх у судовому засіданні представника другого відповідача та третьої особи,  і встановила наступне.

Позивач, будучи належним чином, повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується підписом його представника в повідомленні про відкладення розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, про неможливість з’явлення в засідання суду не повідомив, а колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними у справі документами.

Перший відповідач –ВАТ «Сумське АТП –15928»також,  будучи належним чином повідомлений про місце та час судового засідання, свого представника в судове засідання не направив, посилаючись на скрутне матеріальне становище, а судова колегія, дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника першого відповідача за наявними у справі документами.

Перший та другий відповідачі належним чином не виконали вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2007 р. та не надали витребуваних документів в повному обсязі, а судова колегія, з урахуванням строку розгляду справи та неявки першого відповідача в судове засідання, дійшла висновку про розгляд справи за наявними документами.

Другий відповідач в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для укладення мирової угоди з позивачем.

Судова колегія, розглянувши заявлене клопотання та враховуючи тривалий розгляд справи в зв’язку із неявкою сторін та невиконанням вимог суду, дійшла висновку, що клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким зобов’язати ВАТ «Сумське АТП –15928»знести самовільно здійснене будівництво приміщень для торгівлі у вигляді металевих кіосків по вул. Білопільський шлях, 26 у м. Суми (т. 1 а. с. 4).

8 грудня позивачем надано до місцевого господарського суду доповнення до позовної заяви, в якому позивач просив суд залучити до розгляду справи в якості відповідача ТОВ  «Роксана»та зобов’язати ВАТ «Сумське АТП –15928»та ТОВ «Роксана»знести самовільно встановлені металеві конструкції у вигляді малих архітектурних форм.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та доповненні до неї посилався на порушення відповідачами вимог статті 1, ч. 1, 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність підприємств їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення в сфері містобудування», статтю 376 Цивільного кодексу України, статті 29, 31, 32 Закону України  «Про планування та забудову територій», пункти  3-4 Положення про Державний архітектурно –будівельний контроль.

Рішенням господарського суду Сумської області від 01.03.2007 р. позовні вимоги позивача задоволено  та зобов’язано ТОВ «Роксана» в 20-ти денний строк з дня набрання рішенням законної сили знести малі архітектурні форми –металеві кіоски, розташовані за адресою : м. Суми, вул. Білопільський шлях, 26.

Другий відповідач - ТОВ «Роксана»із рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та направити справу на повторний розгляд або відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а саме : не прийнято до уваги наявність між першим та другим відповідачами договору про сумісну діяльність, рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом прийнято рішення лише відносно другого відповідача, хоча майно є сумісною власністю відповідачів.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга другого відповідача про скасування рішення місцевого господарського суду та відмову в задоволенні позовних вимог підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Питання знесення самовільного будівництва регулюється ч. 7 статті 376 Цивільного кодексу України, на яку посилається і позивач в позовній заяві, відповідно до якої: у разі істотного відхилення  від  проекту,  що  суперечить суспільним  інтересам  або  порушує  права  інших осіб,  істотного порушення будівельних норм і правил суд  за  позовом  відповідного органу  державної  влади  або органу місцевого самоврядування може постановити  рішення,  яким  зобов'язати  особу, яка  здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа,  яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке  нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана   відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Причому, особливістю застосування даної статті є те, що зобов’язання знесення самовільного будівництва за рішенням суду передує зобов’язанню особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, і тільки в разі, якщо проведення перебудови є неможливим, або особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Крім того, відповідно до ч. 7 статті 376 Цивільного кодексу України право на звернення з позовом до суду надається відповідним державним органам, або органам місцевого самоврядування. Позивач не є органом місцевого самоврядування, а є органом створеним та підконтрольним органу місцевого самоврядування. Його повноваження визначені Положенням про управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради № 277-МР від 20.12.2006 р. (т. 2 а. с. 92-94), але в повноваженнях управління, як власних так і делегованих, не зазначено повноваження від імені органу місцевого самоврядування звертатись із позовами до суду.

Не подані позивачем і докази вручення належному представнику ВАТ «Сумське АТП –15928»і припису № 57-А від 10.08.2006 р. (т. 1 а. с. 9), оскільки припис, як зазначено в ньому, вручено керуючому санацією ВАТ «Сумське АТП –15928»Лисенко Сергію Івановичу, але відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 12.07.2006 р. по справі № 6/108-04 (т. 1 а. с. 33-36) керуючий санацією Лисенко С.І. був звільнений від виконання обов’язків, а керуючим санацією ВАТ «Сумське АТП –15928»було призначено Сугоняко О.Л.

Таким чином, позивачем не надані належні докази про вручення припису другому відповідачу.

Також, із договору про спільну діяльність від 06.12.2005 р. та додаткових угод до нього (т. 1 а. с. 66-69) вбачається, що встановлення кіосків для торгівлі є сумісною діяльністю відповідачів, а значить кіоски відповідно до статті 1134 Цивільного кодексу України є сумісною власністю першого та другого відповідача,  і зобов’язання по їх знесенню можуть бути покладені лише на обох відповідачів, про що зазначав і позивач в доповненні до позовної заяви.

Зазначені обставини не були враховані господарським судом Сумської області при прийнятті оскаржуваного рішення, таким чином, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 01.03.2007 р. по справі № 5/550-06 прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв’язку з чим, апеляційна скарга другого відповідача про його скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 103 Господарського процесуального кодексу України,  в разі скасування рішення місцевого господарського суду, апеляційна інстанція повинна прийняти нове рішення.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи дійшла висновку, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на зазначених останнім в позовній заяві вимогах чинного законодавства, зокрема положеннях статті 376 Цивільного кодексу України, а тому не підлягають задоволенню із вищезазначених підстав, а відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Керуючись статтями 22, 99, 101, 102, п. 2 статті 103, п. п. 1), 4) ч. 1 статті 104, статтею 105  Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

постановила:

Клопотання другого відповідача про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу другого відповідача  задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 01 березня 2007р. по справі №5/550-06 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя                   (підпис)                                 Токар М.В.

суддя                    (підпис)                                Івакіна В.О.

суддя                    (підпис)                               Лакіза В.В.