СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

ІНФОРМАЦІЯ_7 р.
Справа № 3/58

За первісним позовом ОСОБА_1, м. Берегово

до відповідача ОСОБА_2, м. Берегово

про визнання, що ОСОБА_3 вийшла зі складу засновників товариства з
обмеженою відповідальністю „Комісійний” з передачею своєї частки в розмірі 50%
статутного фонду ОСОБА_1; що розмір часток у статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю „Комісійний”: ОСОБА_1 - 75%, ОСОБА_2 - 25 %; що
вказані зміни про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” і розмір їх часток у статутному фонді підлягають внесенню до
діючого Статуту товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” та
державній реєстрації (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року),

та за зустрічним позовом ОСОБА_2, м. Берегово

до відповідача ОСОБА_1, м. Берегово

про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з
обмеженою відповідальністю „Комісійний”, оформленого протоколом НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та Статуту товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” із змінами, внесеними на підставі протоколу НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2
року (з врахуванням заяви про уточнення вимог від ІНФОРМАЦІЯ_3року)

Суддя господарського суду -Мокану
В.В.

представники:

Позивача -ОСОБА_1
ОСОБА_4
довіреність НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року

Відповідача -ОСОБА_2 .

ОСОБА_5, адвокат, довіреність НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1, м. Берегово заявлено позов до
ОСОБА_2, м. Берегово про визнання дійсним, таким, що підлягає державній
реєстрації Статуту товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” із
змінами, внесеними загальними зборами учасників ТОВ „Комісійний” ІНФОРМАЦІЯ_2
року щодо виходу ОСОБА_3 із складу учасників товариства, розміром часток у
статутному фонді товариства ОСОБА_1 - 75%, ОСОБА_2 - 25% та протоколу загальних
зборів товариства від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Заявою про уточнення позовних вимог
від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
позивач просить визнати дійсним, таким,
що  підлягає  державній
реєстрації,  Статут

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від ІНФОРМАЦІЯ_7
року  у справі № 3/58

товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” із змінами,
внесеними загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” ІНФОРМАЦІЯ_2 року щодо виходу ОСОБА_3 із складу учасників
товариства, розміром часток у статутному фонді товариства ОСОБА_1 - 75%, в тому
числі 11 451 грн. 10 коп. грошима та 3/4 частини
нежитлового приміщення магазину „Комісійний” площею 62,4 кв.м. вартістю 41 831
грн. 35 коп., ОСОБА_2 - 25% статутного фонду, в тому числі 3 817 грн. грошима
та 1/4 частина приміщення магазину „Комісійний” площею
20,8 кв.м. та надбудова антресолі над вбудованим зубним кабінетом площею 15,2
кв.м. вартістю 13 943 грн. 78 коп. Відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну
позовну заяву про визнання заяви від ІНФОРМАЦІЯ_11 року недійсною, протоколу
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року та Статуту товариства з обмеженою
відповідальністю „Комісійний” із змінами, внесеними на підставі протоколу
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, нечинними. Позивач у судовому засіданні
ІНФОРМАЦІЯ_8 року подав заяву в порядку ст. 22 ГПК України про зміну позовних
вимог, в якій просить визнати, що ОСОБА_3 вийшла зі складу засновників
товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” з передачею своєї частки в
розмірі 50% статутного фонду ОСОБА_1; що розмір часток у статутному фонді
товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний”: ОСОБА_1 - 75%, ОСОБА_2 -
25 %, що вказані зміни про склад учасників товариства з обмеженою
відповідальністю  „Комісійний” і розмір
їх часток у статутному фонді підлягають внесенню до діючого Статуту товариства
з обмеженою відповідальністю „Комісійний” та державній реєстрації. Заявою від
ІНФОРМАЦІЯ_3року представник позивача за зустрічним позовом в порядку ст. 22
ГПК України уточнила позовні вимоги зустрічного позову та просить визнати
недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний”, оформлене протоколом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та Статут
товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” із змінами, внесеними на
підставі протоколу НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судових засіданнях ІНФОРМАЦІЯ_9 року та ІНФОРМАЦІЯ_10 року брали
участь вищевказані особи, оголошувались перерви відповідно до ст. 77 ГПК
України.

За клопотанням представників сторін спір вирішено у термін,
визначений відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України.

Вимоги первісного позову обґрунтовано посиланням на нотаріально
посвідчену заяву ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_11 року про її вихід зі складу
засновників товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” і передачу її
частки у статутному фонді вказаного товариства ОСОБА_1, а також протоколом
НОМЕР_1 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_2 проти позову заперечила з підстав, викладених у наданих
суду відзиві і доповненнях до нього. Зокрема, стверджує, що загальні збори
ІНФОРМАЦІЯ_2 року не скликались, не відбувались, протокол нею як секретарем не
укладався, питання про вихід з товариства ОСОБА_3 з передачею її частки ОСОБА_1
зборами учасників товариства ніколи не розглядалося,  про
намір  ОСОБА_3,  яка
була  матір'ю обох сторін

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від ІНФОРМАЦІЯ_7
року  у справі № 3/58

спору, передати свою частку синові ОСОБА_1 вона не повідомлялась і
згоду на таку передачу не надавала. Посвідчену нотаріусом заяву ОСОБА_3 вважає
сумнівною і без проведення почеркознавчої експертизи не визнає. Зустрічний
позов про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю „Комісійний” від ІНФОРМАЦІЯ_2 року обґрунтовує
посиланням на норми законодавства і установчих документів, які регламентують
порядок проведення загальних зборів, їх виключну компетенцію, порядок передання
часток у статутному фонді товариства.

ОСОБА_1 зустрічний позов вважає безпредметним, оскільки
погоджується, що оскаржувані цим позовом документи є недійсними, поки суд не
прийме рішення щодо їх дійсності.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників спору,

суд
встановив:

По первісному позову:

Відповідно до установчого договору від ІНФОРМАЦІЯ_12року
товариство з обмеженою відповідальністю „Комісійний” створено фізичними особами
-членами трудового колективу в процесі приватизації майна державного
торгівельного підприємства „Комісійний”.

Розпорядженням голови Берегівської районної державної
адміністрації від ІНФОРМАЦІЯ_13 року НОМЕР_4 зареєстровано зміни до установчих
документів товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” в частині
складу учасників та розмірів їх вкладів у статутний фонд товариства. Змінами
констатовано, що учасниками товариства є фізичні особи ОСОБА_3, вклад якої у
статутний фонд складає 187 грн. 50 коп., що відповідає 50%, ОСОБА_1, вклад
якого у статутний фонд складає - 93 грн. 75 коп. - 25%, ОСОБА_2 з вкладом у
розмірі 93 грн. 75 коп. - 25%. Загальний розмір статутного фонду визначено в
сумі 375 грн. Викуплене майно державного торгового підприємства „Комісійний” до
статутного фонду не передавалось.

Визнання судом фактів, щодо яких заявлено вимоги первісного
позову, потребує комплексного дослідження норм законодавства та положень
установчих документів.

Вимога позивача ґрунтується на нормі ст. 147 Цивільного кодексу
України, яка передбачає право учасника товариства з обмеженою відповідальністю
продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному
капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Статтею 11 Установчого договору від ІНФОРМАЦІЯ_12 року
передбачено, що учасник товариства може за згодою інших учасників уступити свою
частку або її частину одному або кільком учасникам товариства, а також третім
особам, і визначено, що учасники користуються переважним правом придбання
частки або її частини, яка відступається, пропорційно їх часткам у статутному
фонді.

Зазначені положення Установчого договору відповідають нормі ст. 53
Закону України „Про господарські товариства” у редакції, яка діяла на час
створення товариства,  внесення змін  до
установчих  документів  та на дату, з якою позивач за

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від ІНФОРМАЦІЯ_7
року  у справі № 3/58

первісним позовом пов'язує передачу частки у статутному фонді
товариства (ІНФОРМАЦІЯ_11 року датовано заяву ОСОБА_3 про передачу частки).

Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України учасники
господарського товариства мають право в порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом, здійснити відчуження часток у статутному
капіталі товариства у порядку, встановленому законом.

Закон України „Про господарські товариства”, який є спеціальним
Законом, визначає поняття і види господарських товариств, правила їх створення,
діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників і підлягає
застосуванню, на момент, з яким позивач за первісним позовом пов'язує перехід
частки ОСОБА_3 до ОСОБА_1, передбачав право учасника товариства відступити свою
частку (її частину) одному або кільком учасникам цього ж товариства за згодою
решти учасників.

Судом з'ясовано, що учасник товариства ОСОБА_2 своєї згоди на
передачу частки ОСОБА_3 іншому учаснику ОСОБА_1 не надавала.

За відсутності такої згоди перехід частки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відбутися
не міг. Отже, вимога первісного позову про визнання факту виходу ОСОБА_3 зі
складу засновників товариства з передачею своєї частки ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Інші вимоги первісного позову є похідними від вищевказаної вимоги,
тому задоволенню не підлягають з тих же підстав, а також з огляду на те, що
внесення змін до статуту товариства відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу
України є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства, а
статутом товариства, крім того, передбачено, що внесення змін у статут і
установчий договір можливо лише за одноголосним рішенням всіх учасників
товариства (п.п. 1.7., 4.3., 4.4. Статуту).

Таким чином, за відсутності доказів згоди ОСОБА_2 на внесення змін
у Статут товариства, зокрема, в частині розмірів часток учасників у статутному
фонді, зміни не можуть бути визнані такими, що відбулись і підлягають державній
реєстрації.

Аргументи представника ОСОБА_1 про зміну редакції               ст. 53 Закону України „Про
господарські товариства” судом до уваги не приймаються, оскільки редакцію
зазначеної статті змінено Законом № 997-Y від 27.04.2007 року, який набрав
чинності з 20.06.2007 року, а події, з якими позивач пов'язує зміну
правовідносин, за його твердженням, мали місце в ІНФОРМАЦІЯ_14 року. Крім того,
внесення змін до ст. 53 Закону не скасовує дію ст. 11 Установчого договору,
зміст якої не суперечить ст.116 Цивільного кодексу України. Посилання на ст.
143 Цивільного кодексу України, згідно якої установчим документом товариства з
обмеженою відповідальністю є Статут, також не є суттєвим, оскільки ст. 4 Закону
України „Про господарські товариства” у редакції, яка діяла до 20.06.2007 року,
до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю відносила
Установчий договір і Статут.

З огляду на викладене у задоволенні первісного позову належить
відмовити повністю.

По зустрічному позову:

Обґрунтовуючи вимоги первісного позову ОСОБА_1 у позовній  заяві
від  ІНФОРМАЦІЯ_15  року
стверджує,  що  ІНФОРМАЦІЯ_2
року  на  загальних

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від ІНФОРМАЦІЯ_7
року  у справі № 3/58

зборах учасників товариства були розглянуті питання про відмову
ОСОБА_3 від своєї частки в статутному фонді, передачу її ОСОБА_1, вихід зі
складу учасників та внесення у зв'язку з цим змін до статуту товариства.
Наголошує, що рішення по цих питаннях було прийнято одноголосно, однак,
ОСОБА_2, яка була секретарем зборів, відмовилась підписати протокол зборів та
Статут підприємства із внесеними до нього змінами.

В судовому засіданні, а також у відзиві на зустрічну позовну заяву
ОСОБА_1 уточнив, що оскільки учасники товариства є членами однієї сім'ї,
працювали в одному приміщенні, процедура проведення зборів була спрощеною:
ОСОБА_3 готувала документи з врахуванням висловлених усіма думок, ці документи
підписувались учасниками, але цього разу сестра ОСОБА_2 відмовилась підписати
протокол зборів і Статут.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року загальні збори не скликались, не проводились, протокол нею не укладався,
зміст протоколу з нею не узгоджувався, згоди у будь-який іншій формі на
внесення в статут товариства змін, викладених у протоколі від ІНФОРМАЦІЯ_2
року, вона не надавала.

Оцінюючи правомірність рішення загальних зборів товариства „Комісійний”,
оформленого протоколом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 60 Закону України „Про господарські товариства”
у випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством
правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування.

Діючі установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” не містять положень про можливість прийняття рішення методом
опитування; доказів затвердження товариством окремих процедурних правил щодо
такого порядку суду не подано.

Отже, правомірність прийняття загальними зборами рішення без
дотримання процедури їх скликання, передбаченої ч. 5 ст. 61 Закону України „Про
господарські товариства”, відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не доведена.

Щодо змісту оспорюваного рішення загальних зборів від ІНФОРМАЦІЯ_2
року слід зазначити, що можливість прийняття рішення з питання, включеного до
порядку денного, пов'язаного з внесенням змін до Статуту підприємства в зв'язку
із зміною складу учасників та збільшенням і перерозподілом статутного фонду,
Статутом товариства врегульовано особливим чином. Пунктами 1.7. та 4.4. Статуту
передбачено, що внесення змін в установчий договір і статут відбувається за
одноголосним рішенням зборів учасників, у яких беруть участь всі учасники (їх
представники).

За відсутності у протоколі НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року підпису
ОСОБА_2 достовірність інформації про її голосування „за” прийняття викладеного
у протоколі рішення не доведено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки оспорюване рішення загальних зборів передбачало
збільшення статутного фонду товариства шляхом внесення до нього нежитлового
приміщення магазину „Комісійний”, розташованого за адресою АДРЕСА_1, відповідно
до ч. 4 ст. 16 Закону України „Про господарські товариства” таке рішення
набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від ІНФОРМАЦІЯ_7
року  у справі № 3/58

З огляду на викладене, оспорюване рішення загальних зборів
товариства з обмеженою відповідальністю „Комісійний” слід визнати недійсним, як
таке, що суперечить ст. 61 Закону України „Про господарські товариства” щодо
процедури його прийняття, та не відповідає пунктам 1.7.; 4.4. Статуту
товариства, ст. 16 Закону України „Про господарські товариства”.

Відповідно недійсною є і нова редакція Статуту товариства з
обмеженою відповідальністю „Комісійний” із змінами, внесеними на підставі
протоколу від ІНФОРМАЦІЯ_2 року НОМЕР_1.

З огляду на результат вирішення спору за зустрічним позовом судові
витрати від сплати державного мита в сумі 85 грн. та витрат на інформаційно
-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. належить відшкодувати
позивачу за зустрічним позовом за рахунок відповідача ОСОБА_1. Щодо витрат
ОСОБА_2 на оплату послуг адвоката за первісним позовом і зустрічним позовом суд
знаходить вимогу про їх відшкодування в сумі              6 000 грн. по угодах від
ІНФОРМАЦІЯ_5 року та від ІНФОРМАЦІЯ_16 року завищеною і задовольняє її частково
стягненням загальної суми 2 000 грн.

Керуючись ст. ст. 116, 145, 147 Цивільного кодексу
України ст. ст. 4, 16, 53, 60, 61 Закону України „Про господарські товариства”,
ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задоволити повністю.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою
відповідальністю „Комісійний”, оформлене протоколом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2
року, та нову редакцію Статуту товариства з обмеженою відповідальністю
„Комісійний” із змінами, внесеними на підставі протоколу НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

4. Стягнути з ОСОБА_1, АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2, АДРЕСА_2 суму 85
(Вісімдесят п'ять гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті державного
мита та суму 118 (Сто вісімнадцять гривень) грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового процесу, а також суму 2 000 (Дві тисячі гривень)
грн. витрат на оплату послуг адвоката.

5. Повернути ОСОБА_1, АДРЕСА_3 оригінали квитанцій НОМЕР_5та НОМЕР_6
від ІНФОРМАЦІЯ_17 року про перерахування судовому інформаційному центру суми
118 грн., Ощадному банку м. Берегово суми 2 грн. 36 коп. для вирішення питання
про повернення помилково сплаченої суми „оплати за внесення до єдиної бази”.

6. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                            В.В.Мокану