ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" серпня 2007 р.
Справа  № 16-27/118-07-3710

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В..

З участю представників сторін:

Від позивача:       Кривовид В.С.- паспорт серії КЕ 670025 від 18.07.1997р.

Від відповідача:   Мамедова С.О.- за довіреністю № 266/исх-н від 26.04.2007р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Одеська автобаза Дунайводбуд” до Одеської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Одеська автобаза Дунайводбуд” (далі по тексту ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд”) звернулося до господарського суду Одеської області з позовними  вимогами до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення, позначені у технічному паспорті літерами: літ. „Т” площею 83,9 кв.м., літ. „Г” площею 24,2 кв.м.,  літ. „П” площею 73,2 кв.м., літ. „У”, літ. „У1” площею 31,8 кв.м., під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м.,  розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219. Свої вимоги позивач обґрунтовує правомірністю набуття ним права власності на зазначені  об’єкти нерухомого майна.

Відповідач заперечував проти заявлених вимог з підстав відсутності належним чином затвердженої проектної документації та  дозволу на проведення будівельних робіт, а також на реконструкцію спірних об’єктів.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відкрите акціонерне товариство „Одеська автобаза Дунайводбуд” було створено в процесі приватизації Одеської автобази –структурного підрозділу державного підприємства „Дунайводбуд”.

Наказом регіонального відділення Фонду державного  майна по Одеській області № 97 від 08.07.1996р. процес приватизації ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” був завершений.

Як вбачається з листа регіонального відділення Фонду державного  майна по Одеській області № 1/4511 від 17.12.1997р.,  до статутного фонду ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” були передані, зокрема, авторемонтні майстерні, мийка, котельна, роздягалка, кузня, бокс, будівля цеху виготовлення запчастин, вулканізація, адміністративна будівля, бокс-профілакторій, центральний склад, склад № 1, будівля автоколони № 1, чотири бокса, диспетчерська 1, автошляхи і платформи, житловий будинок, розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

29.12.2007р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації на реєстрації об’єктів нерухомості було видано реєстраційне посвідчення на домоволодіння № 219 по Миколаївській дорозі у м. Одесі.

Таким чином, позивачем у встановленому законом порядку було набуто право  власності на майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

Рішенням Одеської міської ради № 3339-ІV від 11.10.2004р. були затверджені проекти відведення земельних ділянок  та вирішено надати ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” земельні ділянки за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, загальною площею 1,5682га, у тому числі земельну ділянку №1, площею 0,5810 га, яка раніше надавалася  позивачу  у довгострокову оренду  строком на 25 років для експлуатації та обслуговування автобази, земельні ділянки  № 2,2-а, загальною площею  0,9872 га за рахунок земель міста у короткострокову оренду, строком на 5 років для експлуатації та обслуговування автобази.

Як вбачається з матеріалів справи  та пояснень представника позивача, протягом 2003-2006р.р. ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд”  за рахунок власних коштів було проведено ремонт та реконструкцію належних йому на праві власності об’єктів нерухомості, що знаходяться  за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” за № 11790472  від 11.09.2006р., право власності на 939/1000 нежитлових будівель, що розташовані за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, зареєстровані за ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд”, при цьому, як зазначено у примітках до вказаного витягу позивачем самочинно збільшені: об’єкт під літ. „Г” на  24,2 кв.м, літ. „П” на 73,2 кв.м., літ. „У”, літ. „У1” на 31,8 кв.м., а також самочинно побудовані будівлі під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., „Ш” площею 2,8 кв.м.,  розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

Як вбачається з матеріалів    справи,  реконструкція  майнового комплексу, що розташований за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 219,   здійснювалась позивачем без дозвільних документів та  відповідного проекту.

21.09.2006р. позивач звернувся до Одеської міської ради з заявою про надання дозволу на здачу в експлуатацію будівлі під літ. „Г”, збільшеної на  24,2 кв.м, під літ. „П” , збільшеної на  73,2 кв.м., будівлі під літ. „У”, літ. „У1”, збільшених на  31,8 кв.м., реконструйованої будівлі під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., а також  будівлі під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м.,  розташованих за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

Листом за вих. № 2186г від 30.10.2006р. Управлінням архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради позивачу було повідомлено, що для введення в експлуатацію реконструйованих та побудованих будівель необхідно розробити та узгодити у встановленому порядку технічний висновок про стан конструкцій та можливість введення їх в експлуатацію.

Архітектором Плахотним Геннадієм Никифоровичем (ліцензія  сер. АБ № 344355) було проведено обстеження будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, за результатами якого був складений відповідний висновок.  Згідно  з технічним висновком про збереження з введенням в експлуатацію реконструйованих нежилих приміщень по Миколаївській дорозі, 219, було встановлено, що спірні будівлі мають позитивні  конструктивні характеристики та можуть бути прийнятими до експлуатації.

Зазначений висновок був погоджений з Державною санітарно-епідеміологічною службою  Одеської області - висновком № 173 від 01.03.2007р. та Управлінням з питань наглядово-профілактичної діяльності Головного управління МНС України в Одеській області висновком № 14-1453 від 12.07.2007р.

Вважаючи, що відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на реконструйований майновий комплекс не дозволяє  позивачу, як власнику зазначеного майна, у повному обсязі реалізувати повноваження щодо   володіння, користування та розпорядження належним йому майном, останній звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання за ним  права власності на спірні об’єкти нерухомості.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги   ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” правомірні, містяться на законних  підставах та підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями),  чинного на час здійснення реконструкції спірних об’єктів, передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо  інше  не  буде  встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Згідно із ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з  листа регіонального відділення Фонду державного  майна по Одеській області № 1/4511 від 17.12.1997р.та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачем у встановленому законом порядку було набуто право власності на 939/1000 нежитлових будівель, що розташовані за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, які складаються з будівлі автоколони № 1 під літ. „А”, трансформаторної під літ. „Б”, будівлі цеху виготовлення запчастин під літ. „В”, боксу без оглядової канави під літ. „Г”, профілакторію під літ. „Д”, вулканізації під літ. „Д1”, боксу з 4  канавами під літ. „Е”,  кузні під літ. „Е-1”, боксу з 4 канавами під літ. „М”, боксу з 1 канавою під літ. „М-1”, боксу з 4 канавами під літ. „Р”, складу № 1 під літ. „К”, роздягальні під літ. „У”, котельні під літ. „У-1”,  автомайстерні під літ. „Ф”, адміністративної будівлі під літ. „О”, центрального складу під літ. „П”, цеху під літ. „Т”,  мийки під літ. „И”, огорожі № 1, житлового будинку (архів).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд  володіє, користується і розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Крім того, згідно ч. 1, 2 ст. 4 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями) чинного на час здійснення реконструкції спірного об’єкту, встановлено, що власник  на  свій  розсуд  володіє,  користується  та розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які  дії, що не  суперечать закону.  Він  може  використовувати  майно  для здійснення  господарської та  іншої, не забороненої законом, діяльності,  зокрема, передавати його безоплатно  або  за  плату у володіння і користування іншим особам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено реконструкцію вказаного майнового  комплексу, внаслідок якої позивачем було збільшено площу  об’єкту під літ. „Г” на  24,2 кв.м, під літ. „П”- на 73,2 кв.м., під  літ. „У”, літ. „У1” - на 31,8 кв.м. Крім того, як вбачається з пояснень представника позивача та схематичних планів садибної ділянки у м. Одесі по Миколаївській дорозі № 219, розроблених КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” 23.11.2000р. та 28.08.2006р., а також поповерхових планів спірних споруд,  позивачем було реконструйовано будівлю під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., а  також побудовано котельню під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м.

Враховуючи, що реконструкція зазначеного майнового комплексу була здійснена позивачем без дозвільних документів та належним чином затвердженого проекту реконструкції, суд вважає за необхідне звернутися до правових положень ст.376 ЦК України, якою врегульовані  питання самочинного будівництва.

Положення статті 376 ЦК України визначають поняття самочинного будівництва як забудови на земельній ділянці, яка не була належним чином відведена, або була відведена для іншого цільового призначення, або будівництво здійснювалося без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до наведених положень статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено законодавцем як забудова на земельній ділянці, тобто створення   нового об’єкту будівництва. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем була здійснена лише реконструкція вже існуючого майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219,  який належить останньому на праві власності. Приймаючи до уваги те, що законодавцем розрізняються поняття будівництва та реконструкції, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для визнання реконструйованих об’єктів, розташованих за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219 самочинним будівництвом.

Крім того, відповідно до технічного висновку про можливість збереження та введення в експлуатацію споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219,  було встановлено що спірні будівлі мають позитивні  конструктивні характеристики та можуть бути прийнятими в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій розташований об’єкт нерухомого майна за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219  належить до комунальної власності  територіальної громади міста Одеси.

Прийняття Одеською міською радою рішення № 3339-ІV від 11.10.2004р. „Про  затвердження проекту відведення та надання відкритому акціонерному товариству „Одеська автобаза Дунайводбуд” в оренду земельних ділянок загальною площею 1,5682га, за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219  для будівництва, експлуатації та обслуговування автобази” фактично свідчить про незаперечення Одеською міською радою можливості надання вказаної земельної ділянки у користування позивачу з метою експлуатації та обслуговування майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, що у тому числі передбачає і здійснення  його  реконструкції.

З огляду на той факт, що позивачем при здійсненні реконструкції майнового комплексу було відновлено будівлю під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., збільшено площу  об’єкту під літ. „Г” на  24,2 кв.м, під літ. „П” на 73,2 кв.м., під  літ. „У”, літ. „У1” на 31,8 кв.м.,  а  також побудовано котельню під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м,  суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства України, якими врегульовані питання набуття суб’єктами цивільних правовідносин права власності на об’єкти нерухомого майна.

Так, відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право  власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на  новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Статтею 319 ЦК України  встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.  Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 386  ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачем було правомірно набуто право власності на об’єкт приватизації державної власності  - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219 та реконструкція зазначеного майнового комплексу   здійснена ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд”  в межах реалізації його повноважень як власника зазначеного  майна, за відсутністю порушень при здійсненні реконструкції будівельних правил та норм,  суд доходить висновку про наявність правових  підстав для задоволення позовних вимог ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” щодо визнання за ним права власності на реконструйовані будівлі та збудовану будівлю котельні під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м.

При цьому, по тексту позовної заяви  ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” просить суд  визнати за ним право власності на площу спірних об’єктів, на яку їх було  збільшено  внаслідок проведеної реконструкції, вважаючи, що на основну площу вказаних споруд право власності позивача належним чином оформлено. За переконанням суду, наведене формулювання позовних вимог є некоректним з юридичної точки зору. З  урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому перешкод при оформленні правовстановлюючих документів на спірні об’єкти нерухомості, суд вважає за правомірне та необхідне визнати право власності за позивачем на об’єкти в цілому.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги  ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд” про визнання за ним права власності  на  будівлі та споруди, позначені у технічному паспорті: цех під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., бокс без оглядової канави під  літ. „Г”, площею 217,40 кв.м.,  склад під літ. „П”, площею 316,0 кв.м., будівлі під  літ. „У”, літ. „У1”, площею 195,8 кв.м.,   а також збудовану котельню під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, слід задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами по справі,  враховуючи ті обставини, що звернення  ВАТ „Одеська автобаза Дунайводбуд”  до господарського суду з позовом  у даній справі не було зумовлене неправомірними діями відповідача, суд вважає за правомірне витрати, пов’язані із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, віднести на рахунок позивача згідно із ст. 44, ч. 2 ст. 49 ГПК України  (Лист ВАСУ від 26.06.1995р. №01-8/453 “Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів”).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності  відкритого акціонерного товариства „Одеська автобаза Дунайводбуд” /65013, м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, / на цех під літ. „Т”, площею 83,9 кв.м., бокс без оглядової канави під  літ. „Г”, площею 217,40 кв.м.,  склад під літ. „П”, площею 316,0 кв.м., будівлі під  літ. „У”, літ. „У1”, загальною площею 195,8 кв.м.,   котельню під літ. „Ш” площею 2,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 03.09.2007р.

Суддя