ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"16" жовтня 2007 р.
Справа № 1/136/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у  складі:

Головуючого:     Петрова М.С.

Суддів:                 Разюк Г.П.

Колоколова С.І.

При секретарі: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

Від прокуратури - Ланова Л.О., посвідчення № 86, дата видачі : 05.06.07; дійсне до 05.06.2012 р.

Афанасьєва І.Г., посвідчення № 127, дата видачі : 16.08.07; дійсне до 16.08.2012 р.(в судовому засіданні від 11.10.07р.)

Від позивача - Петрова Г.М., довіреність № 01-3070/08, дата видачі : 15.10.07;

Морозов О.О., довіреність № 05-07/09, дата видачі : 03.01.07;(в судових засіданнях від 05.09.06р., 12.09.06р., 20.03.07р., 23.03.07р., 10.04.07р., 25.09.07р., 09.10.07р., 11.10.07р. )

Від відповідача -  Ягодін В.В., паспорт серія ЕО  № 253591,  дата видачі : 24.02.97;

Тітух І.Б., паспорт серія ЕО № 485106 від 27.02.1998р.(в суд. засіданні від 12.09.06)

За участю експерта - Звездун О.В., посвідчення № 39, дата видачі : 04.04.07; дійсне до 31.12.2009 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Приватного сільськогосподарського підприємства „Прогрес”

на рішення господарського суду  Миколаївської області від 15.05.2006 р.

по справі №1/136/06

за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Вознесенського міськрайонного центру зайнятості (далі по тексту Прокурор)

до Приватного сільськогосподарського підприємства „Прогрес” (далі по тексту ПСП „Прогрес”

про стягнення 44349,94 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до ПСП „Прогрес” про стягнення з останнього недоїмки по страховим внескам у розмірі 4165,25 грн., 551,12 грн.; пені у сумі 475,14 грн., яка нарахована на суму недоїмки; штрафу у сумі 39411,03 грн. за не нараховані і не сплачені страхові внески з виплаченої заробітної плати за період з жовтня 2004 р. по серпень 2005 р.; а всього 44602,54 грн. за відрахуванням зайве нарахованих відповідачем внесків у сумі 252,6 грн., що складає суму позову –44349,94 грн.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 15.05.06р.  позов Прокурора задоволено з огляду на те, що відповідач всупереч вимогам п.3 ст.13 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ (дали по тексту Закон №1533-ІІІ) в період з 01.07.03 р. по 30.09.05 р. не нараховував і не сплачував страхові внески з виплаченої за цей період заробітної плати у сумі 39411,03 грн., що відповідно із абзацом 3 п.1 ст.38 Закону №1533-ІІІ є підставою для стягнення штрафу у розмірі прихованої суми виплати, а саме 39411,03 грн.

Крім того, судом 1 інстанції з відповідача стягнуто недоїмку по страховим внескам за 3 квартал 2003 р. у сумі 551,12 грн., за період 2004 р. по 01.10.05 р. –4165,25 грн.,  та нараховану на ці суми пеню у розмірі 475,14 грн.

Не погоджуючись із постановою місцевого господарського суду ПСП „Прогрес” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції, залишити позовну заяву без розгляду та закрити провадження у справі, оскільки постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так, на думку відповідача місцевий господарський суд порушив його право на участь у судовому засіданні від 15.05.06 р., оскільки ухвалу про відкладення розгляду справи на 15.05.06 р. надійшла до ПСП „Прогрес” тільки 15.06.06 р. о 9 г. 28 хв., про що до суду була направлена відповідна телеграма.

Крім того, скаржник, вважає, що місцевий господарський суд неправомірно розглянув спір в порядку адміністративного судочинства, оскільки ПСП „Прогрес” не є суб’єктом владних повноважень.

ПСП „Прогрес” також вважає, що судом 1 інстанції неповно з’ясовані обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті.

Так, ПСП „Прогрес” зазначає на те, що Вознесенський міськрайонний центр зайнятості (далі по тексту Центр зайнятості) у нього взагалі не проводів перевірку, тому що в журналі реєстрації контролюючих органів не має запису про проведення останнім перевірки. На підтвердження цього свідчить також той факт, що в акті перевірки в якості представника ПСП „Прогрес” зазначена головний бухгалтер Лугова О.А., яка ніколи не працювала в ПСП „Прогрес” на цій посаді.

За таких обставин скаржник вважає, що акт перевірки, складений Центром зайнятості є нечиним, тому в позові Прокурора слід відмовити.

Прокурор та Центр зайнятості просили залишити апеляційну скаргу ПСП „Прогрес” без задоволення, постанову господарського суду Миколаївської області без змін, вважаючи її обґрунтованою та відповідаючею вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

02 листопада 2005 р. позивач здійснив перевірку ПСП „Прогрес” щодо правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування останнім страхових внесків на загальнообов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття за період з 01.07.03 р. по 30.09.05 р. про що складено акт №151 від 2.11.05 р.

Як вбачається із акту перевірки та додатків до нього Центром зайнятості перевірка проводилася на підставі первинних документів –розрахунково-платіжних відомостей, але конкретні документи на підставі яких проведена перевірка не зазначено.

У зв’язку із цим Одеський апеляційний господарський суд зобов’язав сторони провести звірку взаєморозрахунків на підставі первинних документів, за якими виплачувалася заробітна плата на підприємстві відповідача у спірний період. Однак, здійснивши звірку взаєморозрахунків сторони не дійшли згоди щодо розміру виплаченої відповідачем заробітної плати у спірний період, а відповідно із цим не дійшли згоди і відносно розміру недоїмки по страховим внескам, а також наявності або відсутності факту приховування виплаченої заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене судовою колегією була призначена судова бухгалтерська експертиза, проведення якої було доручено Одеському НДІСЄ.

Згідно із висновком експерта №10802/10810 від 31.01.07 р. загальна сума нарахованої заробітної плати у спірний період склала 168511,09 грн., а виплаченої 206629,31 грн. Вказані суми не співпадають а ні з розрахунком позивача, а ні з розрахунком відповідача.

В судовому засіданні від 10.04.07 р. експерт Звездун О.В. пояснила, що розходження у цифрах між експертним висновком і розрахунками позивача та відповідача по нарахованій та виплаченій заробітній платі виникли в результаті того, що при проведенні експертизи окремо не визначалася нарахована та виплачена заробітна плата працюючим пенсіонерам.

Вказані обставини стали підставою для призначення додаткової судової бухгалтерської експертизи.

Згідно із висновком №3913/3914 додаткової судової бухгалтерської експертизи загальна сума заробітної плати, нарахованої відповідачем за період з 1.07.2003 р. по 30.09.05 р. складає 171327,75 грн., у тому числі працюючим пенсіонерам –83138,55 грн. Дані акту Вознесенського міжрайонного центру зайнятості від 2.11.05 р. №151 в частині розрахунку заборгованості ПСП „Прогрес” перед Фондом загальнообов’язкового соціального страхування на випадок безробіття станом на 01.10.05 р. підтверджуються у сумі 16838,4 грн., у тому числі 8142,56 грн. за умови визнання судом несвоєчасності сплати підприємством внесків за період з 1.07.03 р. по 30.09.05 р., як повторного порушення, а не у сумі 44349,94 грн., як встановлено перевіряючими.

Як вбачається з мотивувальної частини додаткової судово-бухгалтерської експертизи підтверджена цією експертизою сума у розмірі 16838,4 грн. складається з 4071,28 грн. - недоїмки, 553,28 грн. –пені, 12213,84 грн. –штрафу.

Згідно із п.3 ст.17 Закону України №1533-ІІІ работодавці та застраховані особи повинні сплачувати страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці, у розмірі, встановленому ст.1 Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”, який складає: для найманих працівників –0,5%; для роботодавців: до 22.02.01 р. –1,5%, з 23.02.01 р. до 31.06.01 р. –2%, з 01.07.01 р. до 08.02.02 р. –2,5%, з 09.02.02 р. до 28.02.03 р. –2,1%, з 01.03.03 р. до 30.03.05 р. –1,9%, з 31.03.05 р. по 31.12.05 р. –1,6%, з 01.01.06 р. по теперішній час –1,3%.

Відповідно до п.1 ст.38 Закону України №1533-ІІІ у разі несвоєчасної сплати страхових внесків або неповної їх сплати страхувальники сплачують суми донарахованих страхових внесків (недоїмки), а також штраф та пеню.

Штраф накладається у розмірі прихованої суми виплат, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення –у трикратному розмірі зазначеної суми.

А ні позивач, а ні відповідач висновки судового експерта в частині недоїмки та пені не спростували, тому судова колегія проаналізувавши матеріали справи та висновок експерта, вважає, що останній є вірним та відповідаючим наявним матеріалам справи в частині недоїмки у сумі 4071,28 грн. та пені у сумі 553,28 грн. Щодо висновку судового експерта про наявність прихованої заробітної плати у спірний період, а відповідно із цим і штрафу у сумі 12213,84 грн. судова колегія до уваги не приймає, оскільки ще до перевірки відповідача та складання акту від 2.11.05 р. №151 ПСП „Прогрес” направило до Центру зайнятості і у останнього була в наявності розрахункова відомість за 9 місяців 2005 р., в який зазначено загальну суму виплат, на які нараховуються страхові внески. При цьому слід зазначити, що період визначений у цій відомості охоплює період (жовтень 2004 р. – серпень 2005 р.), за який позивач нарахував відповідачу штраф за приховану суму виплат. В судовому засіданні представник Центру зайнятості підтвердила, що до перевірки відповідача, у Центра зайнятості була в наявності розрахункова відомість останнього за 9 місяців 2005 р.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що наявні матеріали справи свідчать про відсутність факту приховування відповідачем у період з жовтня 2004 р. по серпень 2005 р. сум виплат, на які нараховуються страхові внески, так як ці суми були відображені ним у розрахунковій відомості за 9 місяців 2005 р., яку він подав до Центру зайнятості ще до перевірки.

Таким чином, позов Прокурора підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача 4071,28 грн. недоїмки та 475,14 грн. пені, при цьому пеня стягується в розмірі заявлених позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що дана справа не є адміністративною судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки вони суперечать п.1 ч.1 ст.3; ст.17 КАС України.

Не заслуговують на увагу й доводи скаржника про те, що прокурором та Центром зайнятості фактично не проводилася перевірка ПСП „Прогрес”, оскільки дані акту перевірки ґрунтуються на первинних бухгалтерський документах ПСП „Прогрес”.

Посилання скаржника на порушення його процесуальних прав щодо участі у судовому засіданні від 15.05.06 р. є обґрунтованими, але саме цей довід не може бути підставою для скасування оскарженої постанови, так як це не призвело до неправильного вирішення справи саме з цієї причини.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що при розгляді даного спору по суті господарським судом Миколаївської області неповно були з’ясовані обставини, що мають значення для справи, тому відповідно із п.1 ч.1 ст.202 КАС України оскаржена постанова підлягає скасуванню, апеляційна скарга ПСП „Прогрес” частковому задоволенню.

Згідно із ч.5 ст.94 КАС України судові витрати відповідача, пов’язані із проведенням судової експертизи, та державне мито за подачу апеляційної скарги підлягають компенсації пропорційно його задоволених вимог за рахунок Державного бюджету.

Керуючись ст. ст.195,196,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства „Прогрес” задовольнити частково, постанову господарського суду Миколаївської області від 15.05.06 р. скасувати та прийняти нову постанову, резолютивну частину якої викласти в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства „Прогрес” (56500, м. Вознесенськ, вул. Папаніна,63, , р/р 260084285 в Миколаївській обласній дирекції АППБ „Аваль”, МФО 326182) на користь Вознесенського міськрайонного центру зайнятості (56500, м. Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 97, , р/р 0007 в УДК у Миколаївській області, МФО 826013) 4071 грн. 28 коп. недоїмки та 475 грн.14 коп. пені.

Решту позову залишити без задоволення.”

2.Стягнути з Державного бюджету України (ГУДКУ в Одеській області, , р/р 0008, МФО 828011) на користь приватного сільськогосподарського підприємства „Прогрес” (56500, м. Вознесенськ, вул. Папаніна,63, , р/р 260084285 в Миколаївській обласній дирекції АППБ „Аваль”, МФО 326182) держмито за подачу апеляційної скарги у сумі 199 грн. 02 коп., витрати на проведення судової експертизи у сумі 2392 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст.ст. 211, 212 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 17.10.07 р.

Головуючий суддя                                                  М.С. Петров

Суддя                                                                              Г.П. Разюк

Суддя                                                                                  С.І. Колоколов