СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.07                                                                                 Справа № 13/504.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “науково-виробниче підприємство “Промуніверсал” м. Луганськ

до державне підприємство “Луганськвугілля”, м. Луганськ

про стягнення 159629 грн. 02 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Заікіна О.Д. дов. б/н 05.07.07

Від відповідача
Не прибув

У судовому засіданні 24.09.2007 р. була оголошена перерва до 15 годин 30 хвилин 01 жовтня 2007 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення боргу 139109 грн. 92 коп., пені 7999 грн. 20 коп., втрат від інфляції –12 519 грн. 00 коп., не одержаного прибутку –62 599 грн. 46 коп.

Ухвалою суду від 13.09.2007 р. була здійснена заміна відповідача його правонаступником - державним підприємством “Луганськвугілля” м. Луганськ, вул. Лермонтова 1в ідентифікаційний код  324733323 в особі відокремленого виробничого підрозділу “шахта Никанор-Нова” ДП “Луганськвугілля” Луганська область, Перевальський район, вул. ,Кирова 1 ідентифікаційний код  33846717

Позивач заявою від 01 жовтня 2007 р. змінив позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 139 000 грн. 16 коп., пеню в сумі 7920 грн., втрати від інфляції –4170 грн. 00 коп., разом 151090 грн. 16 коп.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на сплив строку позовної давності за вимогами.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідачем на замовлення позивача були виконані роботи  на загальну суму 139000 грн. 16 коп., факт виконання зазначених робіт підтверджується наступними документами:

Акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт за серпень 2004 р. № 01-04  на суму 14423 грн. 16 коп.

Акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт за серпень 2004 р. № 01-05  на суму 17365 грн. 00 коп.

Акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт за серпень 2004 р. № 01-06  на суму 100482 грн. 00 коп.

Акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт за серпень 2004 р. № 01-07  на суму 6730 грн. 00 коп.

10.02.2005 р. позивач претензією № 1 запропонував відповідачу оплатити виконанні роботи.

23.02.2006 р. претензією № 02 позивач повторно запропонував відповідачу оплатити виконані роботи.

Відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованість в сумі 139 000 грн. 16 коп. не погасив.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому з врахуванням зміни предмета вимог від 01.10.2007 р. просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 139 000 грн. 16 коп., втрати від інфляції в сумі 4170 грн. 00 коп., та нараховану позивачем за період з 10.02.2005 р. по 15.11.2006 р. відповідно до договору № 3 від 05 травня 2003 р. пеню в сумі 7920 грн. 00 коп.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт виконання робіт позивачем в серпні 2004 року на суму 139 000 грн. 16 коп. підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

Строк оплати виконаних робіт сторонами встановлений не був, право вимоги їх оплати виникло у позивача після підписання відповідних актів.

Відповідно до п. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання.

За таких обставин з врахуванням того, що позов був направлений позивачем до суду 30.07.2007 року (згідно штампу на конверті в якому надійшов позов) позивачем не пропущений строк позовної давності за основною вимогою.

10.02.2005 р. позивач запропонував відповідачу оплатити виконанні роботи, відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України зазначений обов’язок  повинен був виконаний відповідачем в семиденний строк.

В зазначений строк зобов’язання виконане відповідачем не було в наслідок чого вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 139 000 грн. 16 коп. є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена вимога про стягнення втрат від інфляції в сумі 4170 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення зазначених втрат від інфляції є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена вимога про стягнення пені в сумі в сумі 7920 грн. 00 коп. нарахованої за період з 10.02.2005 р. по 15.11.2006 р. відповідно до договору № 3 від 05 травня 2003 р.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України право чин щодо забезпечення виконання зобов’язань вчиняється у письмовій формі.

Позивачем не надано суду доказів виконання спірних робіт саме за договором № 3 від 05 травня 2003 року, та наявності в цьому договорі, чи іншому письмовому правочину укладеному між сторонами положення щодо сплати відповідачем у разі прострочення грошового зобов’язання пені.

За таких обставин вимоги щодо стягнення пені є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –1431 грн. 70 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 111 грн. 81 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст.. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства “Луганськвугілля” м. Луганськ, вул. Лермонтова 1в ідентифікаційний код  324733323 в особі відокремленого виробничого підрозділу “шахта Никанор-Нова” ДП “Луганськвугілля” Луганська область, Перевальський район, вул. ,Кирова 1 ідентифікаційний код  33846717 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «науково-виробниче підприємство «ПРОМ-УНІВЕРСАЛ» борг в сумі 139 000 грн. 16 коп., втрати від інфляції - 4170 грн. 00 коп., державне мито у сумі –1431 грн. 70 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 111 грн. 81 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

08 жовтня 2007 р.