ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"16" серпня 2007 р.15 год. 30 хв.                                                  Справа № 12/215/7/4/2

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                        Лавриненко Л.М.

при секретарі                         Приходько Т.С.

за участю:

представника

позивача:    Нужняк А.М. –представник, довіреність № 915 від 19.07.2006 року.

представника

відповідача:  Корабельникова І.В. –представник, довіреність № 1666 від 09.11.2005 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов

Національного банку України       01601, м. Київ-8, вул. Інституцька, 9

в особі Управління Національного банку України в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 16

До: Відкритого акціонерного товариства “Банк “Демарк”

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28

Про  стягнення  1168500 грн.

С У Т Ь   С П О Р У:

Позивачем подано  позов  про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1168500  грн. за подання недостовірної інформації та звітності , що встановлені за нормативно-правовими актами НБУ згідно до п. 7.1., глави 7, розділу III Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління НБУ від 28.08.2001 року № 369.

Ухвалою господарського суду  від 29.03.06р.  було встановлено, що розгляд даної справи, у відповідності  до п.6 Прикінцевих та Перехідних  положень Кодексу адміністративного  судочинства України, повинен здійснюватися в порядку  передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач в поданому відзиві на позов  проти позовних вимог заперечує посилаючись  на те, що рішення  від 13.08.2004 року Комісії Ніціонального банку  про накладання штрафу № 155 є безпідставним, а велика сума штрафу може нанести банку велику шкоду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав адміністративний позов посилаючись на те, що після оскарження рішення Комісії Ніціонального банку від 13.08.2004 року № 155 про накладання штрафу,  залишилось в силі.

Представником позивача також подана заява про  уточнення  банківських реквізитів на які  підлягає стягненню сума штрафу. Дана заява прийнята судом.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін,  дослідивши докази, які мають значення для справи,  суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 2 Закону України „Про Національний банк України” визначено, що Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління,  юридичний  статус,  завдання,  функції, повноваження   і   принципи   організації    якого    визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України „Про Національний банк України”, Національний банк здійснює банківське регулювання та нагляд за робою банків.

26.07.2004 року Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, відповідно до Розпорядження  від 13.07.2004 року № 43-319/4374 була проведена позапланова перевірка Відкритого акціонерного товариства „Банк „Демарк” за період діяльності банку з 01.12.2003 року по 21.07.2004 року.

Відповідно проведеної перевірки Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків було встановлено, що банк систематично протягом тривалого часу надавав до Національного банку України недостовірну звітність за формою № 611 „Звіт про дотримання економічних впливів” та за спеціальним файлом 42 в частині розрахунку нормативу максимального розміру кредитів, гарантій та поручительств, наданих одному інсайдеру (Н9), який не повинен перевищувати 5% регулятивного капіталу, що привело до порушення банком  п.п 1.8,1.10.1.11 глави 1  розділу 6 Інструкції  про порядок регулювання  діяльності банків в Україні, затвердженою Постановою  Правління Національного банку України від 28.08.2001р. № 368  та п.п.1.4  і 2.4 Правил організації  статистичної звітності, що подається  до Національного банку  України, затверджених постановою правління  Національного банку України від 19.03.03р. № 124.

Статтею 73 Закону України „Про банки та банківську діяльність” та     Пунктом 7.1. глави 7 розділу ІІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року № 369, Національному  банку України  надано право накладати штраф на банки за подання недостовірної інформації та звітності, що встановлені нормативно-правовими актами Національного банку України .

Рішенням  Комісії  з питань нагляду  та  регулювання  діяльності банків  від 13.08.04р. № 155, „По застосування заходів впливу  до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк”,  було накладено  на відкрите  акціонерне  товариство  „Банк „Демарк” штраф  за  подання недостовірної звітності в сумі 1168500 грн.

18.08.04р. відповідачу було направлено Рішення  Комісії  з питань нагляду  та  регулювання  діяльності банків  від 13.08.04р. № 155, „По застосування заходів впливу  до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк” та  запропоновано сплатити  в добровільному порядку протягом трьох днів штраф в розмірі 11685000 грн   .

Як вбачається із матеріалів справи відповідач  добровільно суму штрафу не сплатив.

Пунктом 7. 16  Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року № 369, передбачено , якщо нараховану   суму   штрафу    не    буде    перераховано банком-порушником у зазначений строк, то штраф стягується шляхом подання відповідним територіальним управлінням Національного банку (юридичною службою центрального апарату) до господарського суду позовної заяви.

Згідно Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року № 369 сума штрафу стягується на користь Національного банку.

Заперечення відповідача є безпідставні і судом до уваги не можуть бути прийняті, оскільки відповідач оскаржував рішення Комісії  з питань нагляду  та  регулювання  діяльності банків  від 13.08.04р. № 155, „По застосування заходів впливу  до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк”  як до Апеляційної комісії Національного банку так  і в судовому порядку .

Апеляційна комісія  Національного  банку України за результатами звернення  відкритого акціонерного товариства „Банк „Демарк”  від 21.08.04р.  № 03-161833 щодо перегляду   рішення Комісії Національного банку України з питань  нагляду та регулювання  діяльності  банків  від 13.08.04р.  за № 155 прийняла рішення від 03.09.04р. № 112004, яким звернення банку залишила без задоволення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду  від 29.11.04р. по справі № 1953 за позовом відкритого акціонерного товариства „Банк „Демарк”   до Національного банку України  про визнання недійсним рішення Комісії Національного банку України з питань  нагляду та регулювання  діяльності  банків  від 13.08.04р.  за № 155 „По застосування заходів впливу  до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк”, рішення господарського суду м. Києва  від 28.10.04р.  скасовано, в  позові банку відмовлено.

Постановою  Вищого господарського суду України від 11.01.05р. по справі № 1953 , постанова Київського апеляційного господарського суду  від 29.11.04р. по справі № 1953 залишена без змін.

Ухвалою  Верховного  Суду України  від 10.03.05р. відмовлено  в порушенні  провадження з перегляду в касаційному  порядку постанови Вищого господарського  суду України від 11.01.05р. по  справі № 1953.

Приймаючи до уваги , що рішення Комісії Національного банку України з питань  нагляду та регулювання  діяльності  банків  від 13.08.04р.  за № 155 „По застосування заходів впливу  до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк” на даний час є чинним і в установленому законодавством порядку не скасовано , та  відповідачем сума штрафу в добровільному порядку не сплачена, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в  повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2,7 Закону України „Про Національний банк України”, ст. 73 Закону України „Про банки та банківську діяльність” , Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року № 369 ст. ст. 94, 104, 121,158, 160, 161, 162, 163, 186  Кодексу адміністративного судочинства України,  п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства “Банк “Демарк” 14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28 т( рахунок 1 в управлінні НБУ в Чернігівській області, МФО 353575, код 19357516) на користь Національного банку України       01601, м. Київ-8, вул. Інституцька, 9 ( рахунок 462949003 в управлінні  НБУ в Чернігівській області  код 09353467  код банку 353 грн штрафу.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом,  постанова суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.  Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                 Л.М.Лавриненко

На підставі  ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства  України, в судовому засіданні  16.08.07р. було проголошено  тільки вступну та  резолютивну  частину постанови.

Постанова суду в повному обсязі  виготовлена 20.08.07р.

СУДДЯ                                                                 Л.М.Лавриненко