ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.07 р.                                                                               Справа № 38/229

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “МС Ойл Кард” м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ніка” м. Донецьк

про стягнення  суми основного боргу 4220 грн., індексу інфляції в розмірі 158, 21 грн., 3% річних у розмірі 96грн.49коп., пені у розмірі 546 грн. 79 коп., а всього 5 021 грн. 49 коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з”явився

від відповідача: не з”явився

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “МС Ойл Кард” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ніка” м. Донецьк про стягнення  суми основного боргу 4220 грн., індексу інфляції в розмірі 158, 21 грн., 3% річних у розмірі 96грн.49коп., пені у розмірі 546 грн. 79 коп., а всього 5 021 грн. 49 коп.

11.07.2007р.до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій останній просить суд у зв”язку з частковим погашенням суми боргу, стягнути з відповідача 2 220,00 грн. основного боргу; 546,79 грн. пені; 158, 21 грн. індексу інфляції; 96,49 грн. - 3% річних, а також державне мито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не з”явився, витребувані судом документи не представив, але надіслав суду листа від 11.07.2007р. № 29, в якому повідомив, що заборгованість перед позивачем повністю погашена та просить слухання справи відкласти на інший час. Доказів щодо погашення заборгованості відповідач  суду не надав.

До суду надійшло клопотання від позивача від 13.07.2007р. №12-07/07, в якому позивач просить розглянути справу без участі його представника за наявними в ній матеріалами, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та залучено до матеріалів справи.

Одночасно до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог від 13.07.2007р. № 13-07/07, в якій позивач, посилаючись на те, що відповідачем погашена сума боргу у розмірі 4000 грн., просить суд стягнути з відповідача 220 грн. основний борг; 546,79 грн. пені; 158, 21 грн. індексу інфляції; 96,49 грн. - 3% річних, а також державне мито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., в частини стягнення 4000 грн. основного боргу провадження у справі припинити,  яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

У судове засідання 24.07.2007р. позивач не з”явився, але надіслав суду клопотання від 20.07.2007р. № 20-07/07, в якому просить суд розглянути справу без участі представника позивача за наявними в справі матеріалами, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та залучено до матеріалів справи.

У судове засідання 24.07.07р. відповідач не з”явився, витребувані судом документи не представив, про причину неявки суд не повідомив.

Справа слуханням відкладалася у зв”язку з необхідністю витребування у сторін документів,  необхідних для розгляду справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача  було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “МС ОЙЛ КАРД” м. Київ, (за договором – Сторона 1, далі – позивач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ніка” м. Донецьк ( за договором – Сторона 2, далі – відповідач)  було укладено договір № 59-1, згідно якого позивач здійснив поставку товару відповідачу, що підтверджено видатковою накладною № МС-0161897 від 09.02.2007р. на суму 11 691, 66 грн. та довіреністю серії ЯМП № 783583.

Згідно п. 4.2 Договору відповідач зобов”язався здійснити оплату одержаної кількості товару у термін, що не перевищує 03 банківських днів з дати виписки рахунку-фактури. При цьому відповідач був зобов”язаний самостійно отримати рахунок-фактуру, в тому числі і за допомогою електронних засобів зв”язку.

Відповідач розрахувався за товар частково. Із врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог від 13.07.2007р. сума боргу складає 220 грн.

Пунктом 8.5 Договору передбачена відповідальність сторін, а саме: у випадку порушення відповідачем п. 4.2 договору, позивач має право нарахувати, а відповідач в цьому випадку зобов”язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, позивач наполягає на стягненні з відповідача пені  у розмірі 546 грн. 79 коп.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції 158, 21 грн. та 3% річних у сумі 96,49 грн. за порушення грошового зобов”язання.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 59-1 від 01.01.2006р., видаткову накладну № МС-0161897 від 09.02.2007р., довіреність серії ЯМП № 783583 від 01.02.2007р., рахунок № 0115735 від 09.02.2007р., банківські витяги, заяву про зменшення позовних вимог від 10.07.2007р.,  клопотання та заяву про зменшення позовних вимог від 13.07.2007р.,  клопотання від 20.07.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на лист від 11.07.2007р. № 29.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов”язання можуть виникати, зокрема,  з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу частково не розрахувався за товар на суму 220 грн., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За порушення грошових зобов’язань на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3% річних у сумі 96грн.49коп., інфляційні в сумі 158грн. 21коп., які суд вважає доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 8.5 Договору передбачена відповідальність сторін, а саме: у випадку порушення відповідачем п. 4.2 договору, позивач має право нарахувати, а відповідач в цьому випадку зобов”язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, відповідачу за період з 13.02.2007р. по 08.06.2007р. обґрунтовано нарахована пеня   у розмірі 546 грн. 79 коп.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються  відповідачем.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 509, 526, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “МС Ойл Кард”                м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ніка” м. Донецьк про стягнення  суми основного боргу 220 грн., індексу інфляції в розмірі 158, 21 грн., 3% річних у розмірі 96грн.49коп., пені у розмірі 546 грн. 79 коп., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ніка” м. Донецьк (83015, м. Донецьк, вул.50 річчя СРСР, 160/11, п/р 39 в ЗАТ “ПроКредитБанк”, МФО 320984, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МС Ойл Кард” м. Київ (02660, м. Київ, вул. Попудренка,52,  р/р 1481 в КОФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 321013, ) заборгованість  220 грн., індекс інфляції в розмірі 158, 21 грн., 3% річних у розмірі 96грн.49коп., пеню у розмірі 546 грн. 79 коп., держмито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 24.07.2007року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі