ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  07/4914а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"31"
жовтня 2007 р.

11год., м. Черкаси

За позовом Звенигородського
міжрайонного прокурора в інтересах державної податкової інспекції у
Звенигородському районі

до приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8396грн. 24коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Долженкова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Трохименко Н.О. -за
довіреністю від 15.01.2007р.;

від відповідача: не прибули.

За участю прокурора відділу
прокуратури Черкаської області Мешкова М.В.

Заявлено позов про стягнення з
відповідача в доход бюджету 8396грн. 24коп. податкового боргу станом на
14.09.2007р., у тому числі: 5грн. 36коп. з податку на додану вартість, 343грн.
44коп. з податку з доходів фізичних осіб і 8047грн. 44коп. з орендної плати за
землю.

У засіданні суду прокурор та
представник позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Відповідач був повідомлений про
дату, час і місце засідання суду, однак ні він сам ні його представник в судове
засідання не прибули.

Заперечення проти позову відповідач
до господарського суду не подав.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, господарський суд встановив наступне.

1 грудня 2000р. Звенигородською
районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація
відповідача як фізичної особи-підприємця.

Станом на 14.09.2007р. згідно з
картками особових рахунків відповідача у останнього утворився податковий борг у
сумі 8396грн. 24коп., у тому числі:

5грн. 36коп. з податку на додану
вартість у вигляді нарахованої позивачем відповідно до вимог ст. 16 Закону
України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі -Закон
№2181-ІІІ)  пені за порушення граничних
строків сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з цього податку;

343грн. 44коп. з податку з доходів
фізичних осіб, який виник внаслідок несплати відповідачем в установлені строки
324грн. 58коп. податкового зобов'язання з цього податку, узгодженого за
податковим повідомленням-рішенням від 22.02.2007р. №/0 та 18грн.
86коп. штрафу, передбаченого пп. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ за
порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб, який (штраф) був узгоджений за податковим
повідомленням-рішенням від 25.07.2007р. №/0;

8047грн. 44коп. з орендної плати за
землю, який виник внаслідок несплати відповідачем в установлений строк
відповідної суми податкового зобов'язання з цього платежу, узгодженого за
поданими відповідачем позивачу податковими деклараціями з орендної плати за
земельні ділянки державної і комунальної власності за 2007 рік.

Після 14.09.2007р. відповідач із
заявленої до стягнення суми податкового боргу з орендної плати за землю погасив
2230грн. 36коп., відповідно непогашена частина становить 5817грн. 08коп., а з
урахуванням податкового боргу з податку на додану вартість та з податку з
доходів фізичних осіб -5468грнг. 28коп.

Отже, порядок погашення зобовязань
платників податків перед бюджетами з вказаних вище податків регулюється Законом
№2181-ІІІ.

Пункти 1.2 та 1.3 ст. 1 Закону №2181-ІІІ
визначають термін „податкове зобов'язання” як зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а
термін „податковий борг” - як податкове зобов'язання, самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але
не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Пункт 1.6 ст. 1 Закону №2181-ІІІ
примусове стягнення визначає як звернення стягнення на активи платника податків
у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його
суми таким платником податків.

Пункт 1.9 ст. 1 Закону №2181-ІІІ
термін „податкове повідомлення” визначає як письмове повідомлення контролюючого
органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання,
визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Підпункт 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону
№2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів
платника податків у рахунок погашення його податкового боргу. В інших випадках
платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення
претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань
забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом,
черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про
банкрутство.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4
Закону №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених
підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті, тобто у разі якщо згідно з законами з питань оподаткування особою,
відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового
платежу), є контролюючий орган або суми податкового зобов'язання визначаються
контролюючим органом за непрямими методами.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону
№2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у
податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової
декларації.

Підпунктом 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону
№2181-ІІІ встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане
контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,
вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст.
5 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган
невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право
звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка
подається у письмовій формі та може супроводжуватися  документами, розрахунками та доказами, які
платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана
контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем
отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення
контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від
дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням
про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган
надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти
календарних  днів, наступних за днем
отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня,
а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги -до контролюючого
органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного
випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на
нього.

Згідно з пп. 5.3.1 п.5.3 ст. 5
Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого пп. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації. У разі визначення податкового зобов'язання
контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" -
"в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний
погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних
днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом
такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження.

Стаття 16 Закону №2181-ІІІ
передбачає, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого
податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі
120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний
календарний день прострочення у його сплаті.

Пункт 11 ст. 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної
податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

З огляду на приведені вище
обставини та норми законодавства позов підлягає задоволенню частково у сумі
5468грн. 28коп.. Судовий збір в сумі 54грн. 68коп .підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2):

- в доход бюджету через державну
податкову інспекцію у Звенигородському районі (вул. Енгельса, буд. 142,  м. Звенигородка, Черкаська область, НОМЕР_1,
ідентифікаційний код 34342405) -5468грн. 28коп. податкового боргу;

- в доход Державного бюджету
України через державну податкову інспекцію у Звенигородському районі (вул.
Енгельса, буд. 142,  м. Звенигородка,
Черкаська область, НОМЕР_1, ідентифікаційний код 34342405) для зарахування на
реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в головному управлінні
державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018, - 54грн.
68коп.судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги
- протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви
про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк,
ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Дорошенко М.В.