ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.07 р.                                                                               Справа № 44/172пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” (представник Смаргон О.О. довіреність 100 від 15.03.07 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання права власності малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 131,8 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Університетська будинок 58, -

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 131,8 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Університетська будинок 58 (далі – Приміщення). Позовні вимоги Підприємця ґрунтуються на неузгодженні Комітетом питання про перепланування та переведення у нежитловий фонд, а також прийняття в експлуатацію спірного Приміщення, не зважаючи на те, що Приміщення не є придатним для проживання, а його реконструкція, здійснена Підприємством для використання спірної нерухомості у комерційних цілях, є такою, що відповідає встановленим будівельним правилам та нормам. Означена бездіяльність Комітету, на думку позивача, порушує речові права позивача на Приміщення, оскільки Підприємство не в змозі використовувати Приміщення у власній підприємницькій діяльності, тобто обмежується право користування Приміщенням, як складова частина права власності.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію та добудову Приміщення – не надано, в експлуатацію Приміщення не прийнято, крім того, в матеріалах справи відсутні дані про оспорювання Комітетом права власності Підприємства, через що позивач був не вправі подавати поточний позов.

В порядку статті 41 ГПК України, суд провів судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої, Приміщення відповідає вимогам будівельних норм та правил, у тому числі протипожежних та санітарних, має ступінь готовності 100% і є непридатним для проживання громадян (нежитловим).

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В порядку, передбаченому статтями 224-240 ЦК УРСР, між продавцями громадянами Паперною І.І., Паперним В.О., Паперним О.В., Кравченком Є.О., Хрітовим А.В. та покупцем Підприємством 20.10.95 року, 13.04.00 року та 13.06.02 року укладено договори щодо купівлі-продажу квартир 37, 38 та 51 в будинку 58 по вулиці Університетській в місті Донецьку загальною площею 133,4 м2 (далі – Об’єкт). Означені договори купівлі-продажу згідно частини 1 статті 227 ЦК УРСР укладено у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом.

В порядку частини 1 статті 128 ЦК УРСР та згідно вищезазначеного договору, право власності Підприємства на Об’єкт виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації останнього з договорів – з 13.06.02 року.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статей 12-13, 15 Закону України „Про власність” та статей 316-317, 328 ЦК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Об’єкту, отриманого на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив перебудову існуючого Об’єкту внаслідок чого утворилося Приміщення, яке перестало бути житловим, про що свідчить технічний паспорт БТІ № 7/6945 та висновок судової будівельно-технічної експертизи № 2452/23 від 24.05.07 року, згідно якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будівлі” і має експлуатуватися лише як нежитлова споруда.

Виходячи з норм частини 2 статті 7 Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення, у тому числі Об’єкт, переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на наведене, Підприємство, з метою реалізації власних прав на користування Об’єктом, проживання у якому на теперішній час є неможливим, а також в порядку реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання Об’єкту у Приміщення. Зокрема, позивачем самочинно переобладнано вже існуючу нерухомість. Ідентифікація цього нового об’єкту нерухомості Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт задовільного стану Приміщення, та факт непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови – визначені низкою документів, у тому числі висновком судового експерта № 2452/23 від 24.05.07 року, технічним висновком АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 484-У/2007 від березня 2007 року з додатками та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 7/6945.

З огляду на наведене, означене право власності Підприємства на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення № 7/6945, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, означає, що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, витікає з висновку судового експерта № 2452/23 від 24.05.07 року, технічного висновку АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 484-У/2007 від березня 2007 року з додатками та технічного паспорту комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 7/6945, за змістом яких цільовим призначенням Приміщення не може бути проживання громадян. Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

У відповідності до статті 49 Закону України „Про власність” та статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно статті 48 Закону України „Про власність” Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних вимог та наданих матеріалів, Комітет не здійснює фактичних дій щодо переведення Об’єкту у нежитловий фонд та не приймає Об’єкт в експлуатацію, суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується право Підприємства щодо використання Приміщення у підприємницькій діяльності, як елемент речового права власності.

Жодних переконливих причин, які б обґрунтували законність бездіяльності Комітету в частині прийняття Приміщення в експлуатацію, а також доказів порушення в процедурі переобладнання Об’єкту у Приміщення чиїхось законних прав та охоронюваних законом інтересів або будівельно-санітарних норм – суду не надано.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне невизнання відповідачем права власності та права на користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Комітетом норм Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на будівництво та переобладнання Приміщення.

На підставі ст.41-42 Конституції України, ст.ст.224-240 ЦК УРСР, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392, 655-697 ЦК України, ст.ст.12-15, 48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.4, 7 ЖК УРСР, ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” до виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права власності малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 131,8 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Університетська будинок 58.

Визнати право власності малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Досвідне виробництво” на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 131,8 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Університетська будинок 58.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області