СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

25 вересня 2007 року

Справа № 2-37/2007

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Горошко
Н.П
Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача:      не
з' явився;

відповідача: Бородін О.А., дов. № 19 від
04.05.2007,

3-ті особи:     не з' явились,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "ЯК" на рішення Ялтинського
міського суду (суддя Берещанський Ю.В. ) від 23.05.2007  у справі № 2-37/2007

за позовом           ОСОБА_1

(АДРЕСА_1,НОМЕР_1)

до
товариства з обмеженою відповідальністю "ЯК"

(вул. Володарського, 6,Ялта,98635),

представник відповідача: Бородкин
О.А., вул. Лісна, б.3, кв. 1, с. Високогірне, м. Ялта,98600)

3-ті особи  ОСОБА_2

(АДРЕСА_2,НОМЕР_2)

ОСОБА_3  (АДРЕСА_3,НОМЕР_2)

ОСОБА_4  (АДРЕСА_4,НОМЕР_2)

ОСОБА_5  (АДРЕСА_5,НОМЕР_2)

ОСОБА_6  (АДРЕСА_6,НОМЕР_2)

про стягнення частки вартості майна
товариства

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 23 травня 2007 року у  справі № 2-37/2007 позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені. З відповідача на користь позивача стягнуто в рахунок відшкодування
частка майна  товариства  з обмеженою відповідальністю "ЯК" в
сумі 938687,50 грн.

Товариство  з обмеженою відповідальністю "ЯК",
не погодившись з даним судовим актом, звернулось до  Апеляційного суду Автономної  Республіки
Крим  з  апеляційною скаргою,   в якій
просив скасувати судове рішення від 23 травня 2007 року, справу
направити  на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В апеляційній скарзі
заявник вказує на те, що  рішення  Ялтинського міського суду  від 23.05.2007  є необґрунтованим та незаконним,  ухвалено при неповному з'ясуванні обставин,
що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального
і процесуального права.

Основні доводи апеляційної
скарги є такі:

-          суд порушив статтю 212 ЦПК України,
надав висновку експерта  обов'язкову  силу та не врахував, що  експертом
було змінено питання  № 2,  поставлені
на вирішення  експерта  в ухвалі суду
від 29.05.2006.

-          суд не прийняв  до уваги розрахунок вартості частки майна
товариства, яка підлягає сплаті позивачу, складений на підставі даних  бухгалтерського балансу товариства з
обмеженою відповідальністю "ЯК".

Ухвалою Апеляційного суду
Автономної  Республіки Крим  від 02 серпня 2007 року,  на підставі статті 297 Цивільного
процесуального кодексу України, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих
положень Закону України  „Про
внесення  змін до деяких  законодавчих
актів щодо визначення  підсудності  справ з питань приватизації  та  з
корпоративних  спорів”, цивільна справа
була передана на розгляд Севастопольському апеляційному господарському           суду.

В судове засідання,
призначене на 25.09.2007, представник позивача
і треті особи не з'явились, про час і
місце судового засідання
вказані  особи  повідомлялись належним чином, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду
апеляційної інстанції  не
поступало. Враховуючи те, що явка учасників процесу не визнавалась обов'язковою,
судова колегія  визнала   наявні у справі матеріали достатніми  для
розгляду справи по суті за відсутністю вищевказаних  осіб.

Повторно розглянувши  справу,
в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія встановила наступні обставини справи.

ОСОБА_1 був  учасником
товариства з обмеженою відповідальністю „ЯК”  з моменту його створення  та
власником 50 % статутного фонду товариства (далі - ТОВ „ЯК”), що
підтверджується установчим договором та статутом товариства (установчий  договір на арк.с. 8- 12).

23.11.2000  в
статут ТОВ „ЯК”  були внесені
зміни, згідно з якими  статутний фонд
збільшено до 600000,00 грн., частка ОСОБА_1 в статутному фонді товариства
складала 12,5 %, яка повністю сплачена (арк.с.23-25).

Рішенням загальних зборів
ТОВ „ЯК” від 22.06.2004, відповідно до пункту 5.4 статуту товариства
(арк.с.39-41), ОСОБА_1 було виключено зі складу
засновників у зв'язку з невиконанням своїх обов'язків.

У зв'язку з невиплатою
вартості  майна пропорційно його
частки  в статутному фонді ТОВ „ЯК”,  що передбачено статтею 54 Закону України „Про
господарські  товариства”,  позивач звернувся  до суду
з  позовом  про стягнення
вартості  12,5 % частки майна, що
належить йому на праві власності   в
статутному фонді ТОВ „ЯК” ( арк.с. 4-6).

Рішенням Ялтинського міського суду АР
Крим від 23 травня 2007 року у  справі №
2-37/2007 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на підставі  ст. 54 Закону
України „ Про господарські
товариства” і статті 148 Цивільного кодексу України.

Суд стягнув з ТОВ „ЯК”  на користь позивача  його частку майна в статутному фонді  товариства
в сумі 938687,50 грн. При прийнятті рішення суд виходів з висновку
експерта, яким була  визначена  ринкова вартість  майна,
за станом на 01.09.2004  ( арк.с.
186,зв.).

Дослідивши   матеріали справи, обговоривши  доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача, судова колегія  вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 54 Закону  України „ Про господарські  товариства” передбачено, що  при виході учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується вартість частини  майна
товариства, пропорційна його
частці   у   статутному
(складеному)   капіталі.  Виплата провадиться  після затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства,  і  в
строк  до  12
місяців  з дня виходу. На вимогу
учасника  та  за
згодою  товариства  вклад
може  бути  повернуто повністю або частково в натуральній
формі.

Учаснику,  який  вибув, виплачується  належна
йому  частка прибутку, одержаного
товариством в даному  році  до
моменту  його виходу.  Майно,
передане   учасником   товариству
тільки  в користування,
повертається в натуральній формі без винагороди.

Згідно частини 2 статті 148 Цивільного
кодексу України  учасник,  який
виходить  із  товариства
з  обмеженою відповідальністю,  має
право  одержати  вартість
частини  майна, пропорційну його
частці у статутному капіталі товариства.

Порядок і  спосіб
визначення  вартості  частини
майна,   що пропорційна частці
учасника у статутному фонді,  а також
порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Як встановлено судом, статутом ТОВ „ЯК”
механізм визначення вартості майна не передбачений.

Згідно статті  115 Цивільного кодексу України,  майном товариства є майно, яке є власністю товариства,   передане
йому учасниками товариства у
власність як вклад до статутного (складеного) капіталу або в якості
продукції,  виробленої   товариством
у   результаті господарської
діяльності, одержаних доходів чи  іншого
майна,  набутого на  підставах,
що  не  заборонені законом.

Відповідно  до
пункту 29 Постанови Кабінету
Міністрів України  від 03.04.1993
№ 250 „Про затвердження Положення про організацію            бухгалтерського обліку і звітності
в Україні” - підприємство,  установа  складає
місячну,  квартальну  і річну бухгалтерську звітність, у якій
відображається  склад  майна та джерела його формування,  включаючи
майно  виробництв,  філій, представництв та  інших
відособлених  підрозділів,  виділених
на окремий баланс.

Статтею 11 Закону України „Про бухгалтерський
облік і фінансову  звітність  в Україні” встановлено, що на  основі
даних  бухгалтерського  обліку
підприємства зобов'язані
складати  фінансову  звітність.
Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ,
представництв  іноземних  суб'єктів
господарської  діяльності та
суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного  законодавства)  включає:
баланс,  звіт   про
фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний
капітал та примітки до звітів.

Для  суб'єктів
малого  підприємництва  і
представництв іноземних
суб'єктів   господарської
діяльності національними положеннями (стандартами) встановлюється скорочена за
показниками фінансова  звітність у
складі  балансу  і
звіту  про  фінансові результати.

В пункті 3 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 1
„Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом  Міністерства фінансів України від 31.03.1999
№ 87, визначені наступні поняття:

Баланс  -  це
звіт  про
фінансовий  стан  підприємства,
який відображає  на  певну
дату  його  активи,
зобов'язання і власний капітал.

Метою складення  балансу є
надання користувачам  повної,  правдивої та неупередженої інформації  про фінансове становище  підприємства на звітну дату.

Вартість майна товариства
-це балансова  вартість власного  капіталу товариства.

Методика оцінка державних
корпоративних права, затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.08.2007 № 1406 (далі -Методика)
і яка, згідно з пунктом 4, використовується для визначення вартості
власного капіталу   господарського
товариства, встановлює, що балансова вартість власного капіталу -це  вартість
активів  господарського
товариства, відображена  в його  бухгалтерському  балансі ( форма № 1), за вирахуванням
зобов'язань.

Оскільки, згідно статті 54
Закону України „Про господарські товариства”, виплата  провадиться
після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, оцінка
вартості майна  провадиться  за результатами звіту за рік, в якому  учасник вийшов з товариства.

Таким чином, розрахунок
вартості майна товариства повинен здійснюватися
по даним балансу ТОВ „ЯК”  за  2004 рік.

Згідно  балансу
ТОВ „ЯК” за 2004 рік (арк.с. 205), власний капітал  товариства склав суму 845,2 тис.грн. ( строка
380 балансу).

Отже, до виплати
ОСОБА_1  підлягає  вартість
частки майна ТОВ „ЯК” в розмірі
105,65 тис.грн. (845,2 тис.грн. : 100 х 12,5 %  = 105,65 тис.грн., (сто п'ять тисяч
шістсот   п'ятдесят грн., 00 коп.) ).

Оскільки
висновок судового експерта не є обов'язковим і оцінюється судом  як доказ
у справі  в сукупності з
усіма  обставинами справи, судова колегія
не  приймає до уваги результати
експертного висновку № 1733 від 12.03.2007, так як експертом була визначена
ринкова вартість майна товариства (арк.с. 163-165).

Відповідно до Національного стандарту
оцінки  № 1 „Загальні засади  оцінки
майна  і  майнових
права”, затвердженого  постановою
КМУ № 1440 від 10.09.2003, ринкова вартість - це вартість, за яку можливе   відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного
майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після
проведення відповідного маркетингу за умови,
що кожна із сторін діяла із знанням справи,  розсудливо і без примусу.

Згідно з пунктом 5
вищезазначеної Методики ринкова вартість - найбільш вірогідна ціна, за яку
об'єкт може (міг) бути проданий на відкритому
конкурентному  ринку.

Таким чином, ринкова  вартість
підлягає  визначенню  при відчуженні об'єкта оцінки.

Судова колегія  вважає, що при вирішенні даного спору
визначенню підлягає не ринкова
вартість  об'єкта, а бухгалтерська
вартість  корпоративних прав,  поняття якої
дано в пункті 5 Методики, та яка складає
частку вартості  власного
капіталу, пропорційну  частці  корпоративних прав  у статутному фонді  господарського товариства.

З врахуванням викладеного,
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а мотивувальна і резолютивна частини рішення
суду Ялтинського міського суду АР Крим від 23 травня 2007 року у  справі № 2-37/2007 зміні за вищенаведеними
підставами.

Позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню частково в сумі 105650,00 грн. (сто п'ять тисяч
шістсот   п'ятдесят грн., 00 коп.).

Також, в порядку,
встановленому статтею 3  Декрету Кабінету
Міністрів України  „Про  державне мито” і статтею  49 Господарського процесуального кодексу
України,  з  товариства з обмеженою відповідальністю
"ЯК" в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню державне
мито в сумі 1065,00 грн.

Керуючись статтями 101, 103
(пункт 4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ЯК"
задовольнити частково.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки  Крим  від 23 травня 2007 року у  справі № 2-37/2007 змінити, виклав його
резолютивну частину в  наступній
редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю „ЯК” (вул. Володарського, 6, Ялта,98635),   на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,НОМЕР_1 ) його частку майна в статутному фонді  товариства вартістю в розмірі 105,65
тис.грн.  (сто п'ять тисяч шістсот  п'ятдесят грн., 00 коп.) .

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „ЯК” (вул. Володарського, 6, Ялта,98635) в дохід Державного
бюджету України   державне мито  в  сумі
1065,00 грн. (одна тисяча шістдесят
п'ять грн., 00 окоп).

В іншій частині позову відмовити.

Видачу виконавчого документу
доручити Ялтинському міському
суду Автономної Республіки  Крим.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді
Н.П.
Горошко

Ю.М. Гоголь