ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" жовтня 2007 р.
Справа № 1/122-64А.

За позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захистуінвалідів

до Відкритого акціонерного товариства  "Сільгоспенерго"

про стягнення 3 598,75 грн.

Суддя  Гончар М. М.

Секретар судового засідання Соломка О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Дяченко С.І.,  довір. №06/10-24 від 24.07.2007 року

від відповідача: Малофєєв  В.О. – голова правління

Відповідно до ст. ст. 27, 29, 30  Кодексу адміністративного судочинства України

сторонам  роз’яснено право відводу судді та секретаря судового засідання.

Відводу не заявлено. На підставі ст. ст. 49, 51, 59 КАСУ  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору : позивач просить стягнути з відповідача 3 598 грн. 75 коп., з них 3466,67грн. адміністративно-господарських санкцій за непрацевлаштування в 2006 році одного інваліда згідно визначеного ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" нормативу працевлаштування інвалідів, 132,08 грн. пені за порушення строків самостійної оплати санкцій відповідно до ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за період з 16.04.2007 року по 20.08.2007 року.

Відповідач у відзиві та представник відповідача в судовому засіданні позов заперечував, просив в позові відмовити з тих підстав, що відповідно до Закону України "Про охорону праці" та Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про охорону праці" від 21.11.2002 року (ст.17) працівники ВАТ "Сільгоспенерго" по штатному розкладу відносяться до переліку працівників, зайнятих на роботах з важкими та небезпечними умовами праці. Закон і зміни до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не відміняє положень Закону України "Про охорону праці".

Розглянувши документи справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 року з подальшими змінами та доповненнями, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Згідно частини 5 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" сплату адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення працевлаштування інвалідів підприємства, установи та організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік середньооблікова кількість зайнятих працівників облікового складу за 2006 рік складає 9 чоловік, норматив –1 людина-інвалід. На підприємстві, згідно звіту, підписаного керівником та головним бухгалтером, не працювало жодного інваліда (а.с.4).

Отже, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда і зобов’язаний сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати в сумі 3466,67 грн.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Відкритому акціонерному товариству  "Сільгоспенерго" позивачем нараховано пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 132 грн. 08 коп.

Підприємством не виконано вимоги ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , в добровільному порядку не сплачено адміністративно-господарські санкції. Тобто, позовні вимоги щодо стягнення 3 598 грн. 75 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення в повній сумі.

Законом не передбачено врахування специфіки підприємств.

Частиною 10 ст. 19 Закону встановлено, що норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими Законами встановлюються нормативи робочих місць,  призначених для працевлаштування інвалідів або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні",  ст.ст.70,71,86,94,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства  "Сільгоспенерго", м. Володимир-Волинський, вул. Сагайдачного, 66, код 05442062 на користь держави Держбюджет міста Володимир-Волинського 50070000 номер рахунку 0003, ідентифікаційний код 21740327, банк ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014 адміністративно-господарські санкції та пеню в сумі 3 598 грн. 75 коп. за непрацевлаштування інвалідів у 2006 році.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя                                                                               М.М. Гончар

Постанова у повному обсязі

складена  08.10.2007 року