ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" жовтня 2007 р.
Справа  № 31/292-07-6371

Позивач: ВАТ Холдингова компанія „Краян”

Відповідач: ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”

про визнання недійсним договору, стягнення 137760 грн. 91 коп. та зобов`язання повернути майно

Суддя господарського суду

Одеської області Лєсогоров В.М.

В засіданні приймали участь представники:

від позивача: Банник Н.С. (18.09.2007 року була присутня Черевиченко О.В.)

від відповідача: Крижановський В.Б., Постригач М.Й.

Суть спору: про визнання недійсним договору, стягнення 137760 грн. 91 коп. та зобов`язання повернути майно

З відзиву на позов убачається, що відповідач позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав.

Матеріалами справи встановлено:

Позивач вимагає визнання недійсним договору № 27/05 від 01.07.2004 року який укладений позивачем з ВАТ „Одеське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” правонаступником якого є відповідач (надалі незалежно від контексту –відповідач).

Позов обґрунтований тим, що відповідач на виконання договору передав позивачу товар який не є власністю відповідача в зв`язку із чим відповідач не виконав свого зобов`язання по договору.

Також позивач вимагає в зв`язку з недійсністю договору повернути сторони у первісне становище шляхом стягнення з відповідача 137760 грн. 91 коп. та зобов`язання відповідача повернути позивачу венець дизеля у кількості 4 шт.

В якості законодавчого обґрунтування позову позивач послався на ст.ст. 658, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203, 216 ЦК України.

Судом встановлено наступне.

01.07.2004 року позивач та відповідач уклали договір № 27/05 відповідно до умов якого відповідач продає позивачу металеві частини залізничних шляхів які належать відповідачеві в кількості 362,4 т. на суму 170 328 грн.

Відповідно до акту від 01.07.2004 року відповідач передав позивачеві весь обумовлений договором товар.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.02.2007 року у справі № 5/2-07-66 з позивача у поточній справі на користь відповідача у поточній справі стягнута заборгованість по вказаному договору в сумі 91 439 грн. 55 коп.

Відповідно до акту КРУ в Одеській області від 13.04.2006 року № 005-23-1119 встановлено, що відповідно до наданих бухгалтерських документів металеві частки залізничних шляхів на балансі відповідача не рахувалися. Металеві частки залізничних шляхів було списано та рахуються на за балансовому рахунку 073 „Списані активи” в кількісному обліку.

У вказаному акті КРУ не зазначено, що товар не є власністю відповідача.

У матеріалах справи немає доказів того, що відповідач не є власником проданого товару.

Відповідно до ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,  іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України –підставою недійсності правочину є  недодержання  в  момент вчинення  правочину  стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та  шостою  статті  203  цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України - у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій  стороні  у  натурі  все,  що  вона  одержала  на виконання   цього   правочину,   а   в  разі  неможливості  такого повернення,  зокрема тоді,  коли одержане полягає  у  користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 658 ЦК України - право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків,  встановлених законом, належить власникові товару.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 3 від 28.04.1978 року „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” - 16. При вирішенні питання про визнання угоди недійсною судові необхідно враховувати таке: б) невиконання або неналежне виконання угоди не може бути підставою для  визнання її  недійсною. У цьому разі сторона вправі вимагати розірвання договору або  застосування  інших  встановлених  наслідків,  а  не визнання угоди недійсною.

Відповідно до Роз`яснення ВГСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 року „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” - угода може бути визнана недійсною з підстав, передбачених законом. За загальним правилом невиконання чи  неналежне виконання угоди не тягне за собою  правових наслідків  у  вигляді  визнання угоди  недійсною. У  такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування  інших  передбачених законом  чи  договором  наслідків,  а не визнання угоди недійсною.

В даному випадку позивач вимагає визнання недійсним договору № 27/05 від 01.07.2004 року з підстави неналежного виконання відповідачем договору, що не є підставою для визнання договору недійсним.

За таких обставин в задоволенні позову про визнання договору недійсним слід відмовити.

В задоволенні позову щодо застосування наслідків недійсності договору у вигляді стягнення з відповідача 137760 грн. 91 коп. та зобов`язання відповідача повернути позивачу венець дизеля у кількості 4 шт. слід відмовити оскільки договір є дійсним в зв`язку із чим немає підстав для застосування наслідків недійсності договору.

Господарський суд дослідив інші матеріали які є у справі і не впливають на висновки суду по суті спору.

Господарський суд відхиляє правові позиції позивача в зв`язку з їх невідповідністю законодавству та обставинам справи.

Судові витрати у справі по держмиту, за ІТЗ судового процесу, слід покласти на позивача в зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову –відмовити.

Датою складання рішення відповідно ст. 84 ГПК України визначити 19.10.2007                                                          року.

Рішення набуває законної сили з 30.10.2007 р.

Суддя                                                                                       Лєсогоров В. М.