ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.08.2007
Справа №2-23/4541-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання Єменджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача –  Смирнов Ю.О. - юрисконсульт, дов. від 24.11.2006р.,

від відповідача – Корницька В.М. - головний державний податковий інспектор юридичного сектора, дов. від 09.01.2007р. №2/9/10-0,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлідер», (96500, АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 12),

до відповідача Сакської об’єднаної державної податкової інспекції в АР Крим, (96500, АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 57),

про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрлідер» звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до Сакської об’єднаної державної податкової інспекції в АР Крим про скасування рішення від 23.01.2007р. №002865 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 440,00грн.

У судовому засіданні 26.07.2007р. позивач  усунув описку у номері та даті спірного рішення, а саме: просить скасувати рішення № від 28.02.2007р., яке прийняте на підставі акту перевірки №002865 від 23.01.2007р.  (протокол судового засідання від 26.07.2007р., аркуш справи 46).

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, (аркуш справи 26).

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Предметом спору в даній справі є застосування до позивача відповідальності, передбаченої статтями 17, 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Як свідчать матеріали справи, 23.01.2007р. Сакською об’єднаною державною податковою інспекцією проведено перевірку господарського об’єкту - залу гральних автоматів,  розташованого по пр. Октябрьської Революції, 59А в м. Саки, що належить позивачу, за результатами якої складений акт від 23.01.2007р. №312/0,  (аркуш справи 41).

Перевіркою встановлені порушення пунктів 1,2,13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом відносно позивача прийняте рішення від 28.02.2007р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 440,00грн.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень є підстави для притягнення до відповідальності.

Як вбачається зі спірного рішення від 28.02.2007р. № до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 440,00грн. за порушення пунктів 1,2,13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: фінансові санкції у п’ятикратному розмірі  вартості проданих товарів без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій               (10,00грн. х 5 = 50,00грн.; фінансові санкції у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлена невідповідність на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаної в денному звіті (10,00грн.х 5 = 50,00грн.); фінансові санкції у розмірі 20-ті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за проведення розрахункової операції через незареєстрований (поставлений на облік) в установленому порядку реєстратор розрахункових операцій, тобто, 340,00грн.

Перевіркою встановлений факт не проведення розрахункової операції на суму 10,00грн. Однак, поза увагою відповідача залишився той факт, що при перевірки працівниками податкової служби на гральному автоматі здійснено купівлю кредиту на суму 10,00грн. Гральні автомати в приміщенні грального залу обладнані купюроприймальниками для прийому купюр, які використовуються у всіх видах автоматів, що приймають паперові гроші. Адміністратором ігрового залу не було зафіксовано акту гри на гральному автоматі. Купівля кредиту на суму 10,00грн. здійснено робітниками податкової служби за допомогою купюроприймальника грального апарату без попереднього оголошення суми адміністратору. Отже, відповідачем не надані докази, які підтверджують факт неотримання  чеку на суму 10,00грн. Відтак, застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 50,00грн. (10,00грн. х 5) неправомірно, що є підставою для скасування спірного рішення № від 28.02.2007р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 50,00грн.

Актом перевірки встановлений факт невідповідності грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаної в денному звіті в розмірі 10,00грн., (на місці проведення розрахунків – 2930,78грн., у денному звіті – 2940,78грн., невідповідність становить -10,00грн.)., тому застосування штрафних санкцій в сумі 50,00грн.(10,00грн. х 5) правомірно.

Також актом перевірки був зафіксований факт проведення розрахункової операції через незареєстрований (поставлений на облік) в установленому порядку реєстратор розрахункових операцій. Отже, застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 340,00грн. (двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі застосування при здійсненні   розрахункових операцій непереведеного у  фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій) правомірно.

Згідно статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності при продажу товарів у сфері торгівлі зобов’язані: забезпечувати  відповідність  сум наявних коштів на місці  проведення розрахунків сумі коштів, вказаній  в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. За порушення цього обов’язку статтею 22 того ж Закону передбачена відповідальність у вигляді фінансових санкцій в 5-кратному розмірі суми, на яку виявлена невідповідність. По данні справі це становить 50,00грн. (на місці проведення розрахунків – 2930,78грн., у денному звіті – 2940,78грн., невідповідність становить -10,00грн.).

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що позивачем не забезпечено  відповідність  сум наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а також застосування при здійсненні розрахункових операцій незареєстрованого у встановленому порядку реєстратора розрахункових операцій. Отже, відповідачем обґрунтовано застосовані штрафні санкції у розмірі 390,00грн. (50,00грн.+340,00грн.). Відповідачем надані суду документальні докази, які підтверджують невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаних у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а також докази, які підтверджують застосування   при   здійсненні   розрахункових   операцій  незареєстрованого у встановленому порядку реєстратора розрахункових операцій.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про порушення позивачем  пунктів 2,13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» через доведеність відповідачем цих порушень і  достатніх  доказів, підтверджуючих факти вчинення зазначених порушень.

Таким чином, Сакською об’єднаною державною податковою інспекцією в АР Крим надані докази, які підтверджують обґрунтованість висновків акту перевірки в частині застосування до позивача  штрафних (фінансових)  санкцій  в сумі 390,00грн. за вказані порушення, є правомірним і висновки акту перевірки згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України підтверджені відповідачем.

За таких умов факти вказаних в рішенні № від 28.02.2007р. порушень пунктів 2,13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» слід вважати належне встановленими,  що є підставою для відмови  позивачу у позові про скасування рішення в частині застосування  штрафних санкцій в сумі 390,00грн.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вступну та резолютивну частини постанови оголошено в судовому засіданні  27 серпня  2007року.

У повному обсязі постанову складено 03 вересня 2007року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.   Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Сакської об’єднаної державної податкової інспекції в АР Крим № від 28.02.2007р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 50,00грн.

3.   В іншій частині в позові відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлідер», (96500, АР Крим,  м. Саки, вул. Морська,12, банківські реквізити: рахунок в Сімферопольської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 324797, ідентифікаційний код у ЄДРПО України  33912276) 1,70грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.