Харківський апеляційний
господарський суд               ПОСТАНОВА
Справа № 44/12-07
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Бондаренко В.П.,суддя
при секретарі судового засідання
за участю представників
28.12.2006 року); після перерви 25.10.07р. у судове засідання не з'явилась;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача вх. №
(2209 Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2007
року  по справі № 44/12-07
за позовом  СПДФООСОБА_1 ,
до  Управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки  та комунального
майна  Харківської міської ради ,
про визнання недійсним  договору оренди нежитлового приміщення ,
Позивач -ПП ОСОБА_1.,
звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до
Управління комунального майна та приватизації Департаменту  економіки та комунального майна Харківської
міської Ради про визнання договору оренди нежитлового приміщення № 938 від
10.07.2002 року, укладеного між позивачем та відповідачем, недійсним та
стягнення з відповідача витрат, пов”язаних з виконанням позивачем договору у
Рішенням господарського суду Харківської області від 16.06.07р.
(колегія суддів у складі: головуючий суддя Хотенець П.В., судді Білоусова Я.О.,
Тихий П.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням
суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, дійсним обставинам
справи, незаконність та необгрунтованість рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні
18.10.2007 року було оголошено перерву до 9 год.40 хвил. 25.10.2007 року
для виготовлення повного тексту постанови .

Дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги , надавши правову оцінку  матеріалам справи  в межах статті 101 Господарського
процесуального Кодексу України , вислухавши пояснення сторін  , судова колегія встановила наступне.

10 липня 2002 року
між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового
приміщення №938 загальною площею  62,1
кв.м., розташованого за адресою : м.Харків, вул.Гв. Широнінців, 28 літера
«А-16». Пунктом 4.5 договору орендар зобов*язався  використовувати  орендоване нежитлове приміщення  під комп*ютерний центр  у відповідності з його призначенням  та умовами цього договору.

Як вбачається
з  акту прийому-передачі  до орендного користування нежитлового приміщення
(будівлі) від 10 липня 2002 року
орендоване приміщення -є підвальним приміщенням  у 16-поверховому  житловому будинку . Вхід окремий . Опалення ,
водопроводу , каналізації, електроосвітлення -немає. Приміщення потребує
ремонту.

В своїй позовній
заяві , апеляційній  скарзі та у ході
судового розгляду позивач посилається  на
рішення  Конституційного суду України  № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року , згідно з
яким  орендоване ним підвальне приміщення
, на думку позивача , є допоміжним
приміщенням , яке передається безоплатно
у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними  квартир ( кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності  на допоміжні приміщення не  потребує здійснення додаткових дій , зокрема
створення  об*єднання співвласників  багатоквартирного будинку , вступу до нього.
А тому , позивач вважає , що відповідач
не має повноважень  щодо
розпорядження  майном , переданим в
оренду позивачеві, оскільки дане майно йому не належить.

На підтвердження  обгрунтування позовної заяви та  апеляційної скарги позивач також посилається
на  спецвипуск газети «Слобода»від
28.11.2006 року , в якому
опублікований  перелік  будинків, що знаходяться в комунальній
власності  територіальної громади м.Харкова
, і будинок № 28 по вул.Гв.Широнінців у даному переліку відсутній .

Проте , дані доводи
позивача спростовуються матеріалами справи .
Так, спірне нежитлове приміщення знаходиться в житловому будинку по
вул.Гв.Широнінців,28, «Літ-16» в м. Харкові. Даний будинок у відповідності
до  рішення ХІІ сесії Харківської міської
ради  І скликання  «Про комунальну власність»від 28.09.1992 року
є об*єктом  комунальної власності
територіальної громади  м.Харкова . На
підставі договору  про передачу майна в
повне господарське відання № 738 від 29 12.1995 року , укладеного між
представництвом Фонду державного майна
України  в м. Харкові та  державним комунальним виробничим  житловим ремонтно-експлуатаційним  підприємством
№1  Московського району м.Харкова
та акту прийому-передачі до нього ,
будинок  по вул.Гв.Широнінців ,28
у м.Харкові був переданий  на баланс
ЖЕУ-182 ПЖРЕП-1  Московського району
м.Харкова .

Не може бути
прийнятим , як доказ і спецвипуск  газети
«Слобода», оскільки даний  орган не є
офіційним друкованим органом .

Окрім цього ,
згідно ухвали про ро*яснення  Рішення
конституційного суду України від
02.03.2004 року № 4-рп/2004
наведений  в підпункті 1.1
резолютивної частини Рішення  перелік
допоміжних приміщень  «(підвали , сараї,
кладочки, горища, т.ін.)»не є офіційним
тлумаченням  терміна «допоміжні
приміщення».

У відповідності
до п.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи
місцевого самоврядування  від імені та в
інтересах  територіальних громад
відповідно до закону  здійснюють  правомочності щодо володіння, користування та
розпорядження об*єктами комунальної власності , можуть передавати  об*єкти
право комунальної власності у постійне або тимчасове  фізичним та юридичним особам, здавати  їх в оренду …..

З огляду на
вищевикладене , при укладенні договору оренди №
938 від 10 липня 2002 року
відповідач мав  необхідний обсяг
дієздатності  та відповідні повноваження.

Однак , судова
колегія вважає за необхідне зазначити , що
відповідно до укладеного договору
позивач отримав приміщення  під
комп*ютерний  центр.  Згідно зі
ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»
відповідно до договору оренди  орендар
зобов*язаний  використовувати об*єкт
оренди  за цільовим призначенням.

У відповідності
до  ст. 760 ЦК України  предметом договору найму  може бути річ , яка  визначена
індивідуальними  ознаками   і яка
зберігає  свій  первісний
вигляд  при неодноразовому   використанні.

Пунктом 1 статті 767 ЦК України  наймодавець зобов*язаний  передати наймачеві річ у комплекті  і у стані , що відповідають умовам  договору найму та її призначенню.

Як вбачається з
акту прийому-передачі   до договору
оренди   від 10 липня 2002 року  в орендованому  приміщенні
відсутнє опалення , водопровід , каналізація, електроосвітлення . Тобто
дане приміщення   позивач не мав  можливості
використовувати під комп*ютерний центр , а тому   при укладенні договору  відповідач порушив ст. 18 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна».

Проте ,
підписуючи акт приймання-передачі , позивач був усвідомлений про недоліки майна
, яке отримує в оренду. А саме те , що дане приміщення потребує ремонту.

Для приведення
приміщення у придатний до використання стан позивач звертався до органів
місцевого самоврядування за дозволом на проведення реконструкції ; у
відповідності до договору № 260 від 7.02.03 року було проведено екологічну
експертизу  обгрунтовуючих матеріалів  щодо реконструкції приміщень; у відповідності
до договору № 368/ЕО-А від 04.06.2002 року
було проведено експертну оцінку приміщення; у відповідності до договору
МС №71865-02 від 15.07.2002 року майно було застраховано ; укладено договір №
46/ТЗ від 06.09.2002 року на проведення інжинірингових робіт; укладено
контракт  № 05/10-ЕП на проведення
проектних робіт від 22.10.2002 року.

Згідно зі
статтею 48 Цивільного Кодексу УРСР ( що діяв на
час укладення спірного договору ) недійсною є угода , що не відповідає
вимогам закону.

Відповідно до
ст. 215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання  в
момент  вчинення  правочину
стороною ( сторонами)  вимог ,
які  встановлені  частиною
першою-третьою, п*ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.  Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного Кодексу
України  правочин  має бути спрямований на   реальне
настання   правових наслідків , що
обумовлені ним.

Матеріали справи
свідчать , що позивачем застосовувались необхідні заходи для проведення
реконструкції та ремонту
орендованого  майна , проте  дозволу на проведення  реконструкції ним отримано не було, про що
свідчить  лист  Управління містобудування та архітектури  Харківської міської ради від 11.04.05 року №
Р-1615 , яким   було повторно  відмовлено позивачеві  у підготовці проекту  рішення з питання реконструкції нежитлового
приміщення  по вул.Гв.Широнінців , 28 ,
лит. «А-16»під комп*ютерний центр.

Оскільки   передане в оренду майно  не має електроосвітлення та інших комунальних
потреб, дане приміщення не може бути
використане позивачем за призначенням , тобто не відповідає вимогам ,
які б відповідали  меті договору оренди ,   а тому даний договір оренди є недійсним з
моменту його укладення.

Що ж до
вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди  з позивача , колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається
з доводів , викладених в позовній заяві та
апеляційній скарзі позивач просить суд стягнути з відповідача витрати ,
пов*язані з виконанням договору оренди , а саме : витрати  по підготовці приміщення  до оренди
в сумі 1597,92 грн. та витрати по орендній платі  в сумі 3576,58 грн. .

Відповідно
до  ч.2 ст. 1166 ЦК України та ч.2 ст.
440 ЦК УРСР  підставою деліктної
відповідальності   є протиправне ( дія чи
бездіяльність), шкідливе ( причинний зв*язок між протиправною поведінкою та
шкодою) , винне діяння особи , яка завдала шкоди . При цьому обов*язок  доказування
вини  на позивача не покладається
; вина презумується в силу закону; доведення відсутності вини є процесуальним
обов*язком відповідача.

Як вбачається
з матеріалів справи та не спростовано
відповідачем позивач вживав заходів до зменшення  суми збитків , а саме  звертався до органів  самоврядування  з питання надання дозволу на реконструкцію
орендованого приміщення та приведення його у стан, придатний для використання
під комп*ютерний центр. Підтвердженням
цього є лист  № Р-1615 від
11.04.05 року .

А тому враховуючи, що  позивач
не міг використовувати майно передане йому в оренду з вини відповідача,
що доведено матеріалами справи  та
підтверджується фактичними  обставинами
справи  , позивачем обґрунтовано  заявлено вимогу щодо відшкодування витрат ,
пов*язаних  з виконанням договору оренди.

За змістом
ч.1 ст. 1167 ЦК України та інших норм законодавства, що регулюють ці
правовідносини, моральна шкода, завдана фізичній особі  або юридичній особі неправомірними  рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Проте в  ході судового засідання було з*ясовано, що
позивач не підтвердив факту заподіяння йому
моральних страждань або втрат немайнового характеру  з вини відповідача , за яких обставин чи
якими діями  відповідач їх заподіяв, в
якій грошовій сумі чи  в якій
матеріальній формі  позивач оцінює  заподіяну йому  шкоду
та з чого він при цьому  виходив .
На вимогу Харківського апеляційного господарського суду  позивач не
надав доказів на підтвердження
суми , в якій  він оцінює  заподіяну йому моральну  шкоду.

Таким чином ,
позивач не довів , що  розмір  визначеної ним моральної шкоди , є
адекватним  нанесеній моральній шкоді, а
тому  у задоволенні даної вимоги позивача
правомірно було відмовлено судом першої інстанції.

З
вищевикладеного вбачається , що  при
прийнятті оскаржуваного судового рішення
судом  не  досліджено
фактичних обставин справи , невірно надано оцінку спірному договору
оренди  ,не досліджено доказів на
підтвердження збитків , завданих позивачеві, а тому в частині  позовних вимог щодо визнання недійсним договору
оренди №   938 від 10 липня 2002 року та
стягнення збитків у вигляді витрат , пов*язаних з виконанням цього договору ,
прийнято незаконне  рішення , яке  підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в
цій частині задоволенню.

В іншій
частині рішення господарського суду має бути залишено без змін , а апеляційна
скарга  без задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 33,43,49,99,101,103-105 Господарського
процесуального  Кодексу України , судова
колегія

Постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від  16.06.2007 року у справі № 44/12-07
скасувати  в частині відмови у
задоволенні  позовних вимог  про визнання недійсним договору оренди  № 938 від 10 липня 2002 року   та
стягнення витрат , пов*язаних  з
виконанням договору  в сумі 5174,50 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Позов  задовольнити
частково.

Визнати недійсним  договір
оренди нежитлового приміщення  № 938 від
10 липня 2002 року , укладений між
Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської
ради  та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Управління комунального майна та приватизації
Департаменту  економіки  та комунального майна  Харківської міської ради, 61003, м.Харків ,
пл. Конституції,16,р/р 002 в УДК в Харківській області , МФО 851011,
на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1витрати ,
пов*язані  з виконанням договору  в сумі 5174,50 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області
залишити без змін.

Доручити  господарському
суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Фоміна В.О.