донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.06.2007  р.                                                                            справа № 45/39

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явився,

від відповідача:
Толбатова Н.О. за дов. № 11/18/30 від 04.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" м. Нікополь Дніпропетровської області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
28.03.2007 року

по справі
№  45/39 (суддя Плотницький Б.Д.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" м. Нікополь Дніпропетровської області

до
Відкритого акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" м. Авдіївка Донецької області

про
стягнення 3166грн. 46коп

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів»м. Нікополь Дніпропетровської області звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка Донецької області вартості вагової нестачі коксової продукції у сумі 3166грн.46коп.

Позивач в позові зазначив, що відповідач як постачальник виконав неналежним чином умови договору поставки та поставив продукцію у кількості меншій ніж вказано у сплаченому рахунку та супроводжувальних документах, тому, посилаючись на ст.ст.16, 526-528, 540-543, 610, 619, 670, 712 Цивільного Кодексу України, ст.ст.265-267, 271 Господарського Кодексу України просив стягнути з відповідача у примусовому порядку вартість вагової недостачі коксу у сумі 3166грн.46коп.

Господарський суд Донецької області рішенням від 28.03.2007р. у справі № 45/39 у задоволенні позовних вимог відмовив.

Господарський суд визнав приймання продукції здійсненим з порушенням п.14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.07.65р. №П-6. (далі –Інструкція № П-6), так як тара вагону не переважувалась для визначення ваги нетто.

Господарський суд встановив факт порушення позивачем порядку приймання коксової продукції встановленого ДСТУ 322-12-2-94, оскільки для визначення масової долі загальної вологості у коксі не відбиралася проба за ДСТУ 22083, належний розрахунок недостачі позивачем не надано.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі №45/39 Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати через неправильне застосування судом норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що висновки господарського суду, викладені у рішенні, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, суперечать судовій практиці і не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, заявник скарги вважає, що господарський суд помилково дійшов до висновку про порушення при прийманні продукції п.14 Інструкції П-6, оскільки приймання продукції ним здійснено відповідно абз.1 п.14 Інструкції П-6, п.22 Правил видачі вантажів, п.10 Правил приймання вантажів, п.А.1 додатку А до ДСТУ 322-12-2-94 та з врахуванням судової практики по аналогічним справам.

Заявник скарги вважає, що відповідно до положень ДСТУ одержувач при отриманні коксу від постачальника повинен здійснювати відбір проб коксу для визначення загальної вологості, тому ним правомірно приймання продукції здійснено у відповідності до абз. 5 пункту 4.3 ДСТУ 322-12-2-94.

Крім того, заявник скарги вважає, що факт недостачі засвідчено представником відповідача, тому вважає, що позов доведено матеріалами справи, просить задовольнити його у повному обсязі.

Представник заявника скарги у судове засідання 26.06.2007р. не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.98 ГПК України про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника позивача, оскільки наявних матеріалів достатньо для повного, всебічного та об’єктивного розгляду справи.

Представник Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка Донецької області просив у задоволенні апеляційної скарги ВАТ “Нікопольський завод феросплавів” у справі №45/39 відмовити, рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. залишити без змін, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача Донецький апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між ВАТ “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка та ВАТ  “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь був укладений договір купівлі-продажу №1395/04Сб/4598 від 30.12.2004р., відповідно до якого   відповідач зобов’язувався поставити, а позивач прийняти та сплатити вартість горішку коксового (10-25мм) в кількості 36000 тон плюс-мінус 5% по опціону продавця.

На виконання умов даного договору за залізничними накладними: №№52144370, 52144371, 52144372, 52144373, 52144374, 52144375, 52144392, 52144393 відповідач направив коксовий горішок 10-25 (вологий) на адресу ВАТ “Нікопольський завод феросплавів”.

Позивач приймання продукції із вагонів №№60099520, 60240652, 68803824, 67667949, 68779545, 67870428, 67365619, які прибули за вищевказаними накладними здійснив комісією у складі Андрух А.П. (начальник зміни ЖДЦ ВАТ „НЗФ”), Марченко О.А. (ваговщика ЖДЦ ВАТ „НЗФ” та за участю представника громадськості Усатий В.О. (працівник складання потягів ЖДЦ ВАТ „НЗФ”).

За результатами перевірки складено акт  №3896/1 від 23.08.2005р.

Оскільки була виявлена недостача коксу у вагонах, приймання вантажу було припинено о 06-10год. 23.08.2005р. для виклику представника продавця та вантажовідправника для спільного приймання вантажу.

24.08.2005р. комісією у складі Гончарук С.І. (начальника зміни ЖДЦ ВАТ „НЗФ”, Юрко О.Ю. (ваговщика ЖДЦ ВАТ „НЗФ”) та представника громадськості Голяк К.І. (працівник складання потягів ЖДЦ ВАТ „НЗФ”) об 12-00год. було продовжене приймання вантажу, про що складений акт про приймання продукції по кількості №3896/2 від 24.08.2005р. без участі представника відправника вантажу (постачальника).

Згідно  акту про приймання продукції по кількості №3896/2 від 24.08.2005р. у вагоні №65709412 виявлена недостача у кількості 0,25тн.,  у вагоні №60099520 –1.55тн., у вагоні №60240652 –1.20тн, у вагоні №68803824 –1.75тн., у вагоні №67667949 –0.75тн., у вагоні №68779545   –0.60тн., у вагоні №67870428 –0,60тн., у вагоні №67365619 – 1.70тн., зважування проводилось на тензометричних 100тн. вагонних вагах.

Відповідно п.12 акту №3896/2 від 24.08.2005р. комісія дійшла до висновку про те, що причиною недостачі є невірне зазначення ваги вантажовідправником.

Згідно актів №3896/1 від 23.08.2005р. та №3896/2 від 24.08.2005р. при прийманні вантажу за кількістю позивачем була виявлена нестача продукції у вказаних вагонах у кількості 3576тн., що за розрахунком позивача з урахуванням норм природної втрати за сухою вагою, складає суму 2638грн.72коп. (без ПДВ).

Пунктом 4.1 договору №1395/04Сб/4598 від 30.12.2004р. сторони узгодили, що приймання продукції по кількості та якості здійснюється у відповідності з Інструкцією П-6, П-7 (із змінами і доповненнями). Приймання продукції здійснюється за вагою брутто, вага тари приймається з трафарету, вказаному на залізничному вагоні.

В пункті 4.2 договору сторони узгодили, що продукція вважається прийнятою покупцем по якості у відповідності із сертифікатом якості, по кількості у відповідності із товаросупроводжувальними документами.

Таким чином, сторони в тексті договору встановили порядок приймання продукції по кількості у відповідності до вимог Інструкції  П-6 так й порядком, іншим, ніж передбачено Інструкцією П-6.

Відповідно пункту 14 Інструкції П-6 встановлений порядок перевірки ваги нетто, згідно якого, при неможливості переваження продукції без тари, визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами.

Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари із ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не дозволяється.

Однак, сторонами в договорі передбачено, що приймання продукції здійснюється за вагою брутто, вага тари приймається з трафарету, вказаному на залізничному вагоні.

Позивачем в п.10 акту приймання продукції по кількості № 3896/2 від 24.08.2006р. тара вагонів визначена за трафаретом (за документом).

Такі дії позивача відповідають умовам договору та п.3 Інструкції  П-6, в якому передбачені зобов’язання одержувача забезпечити приймання продукції по кількості у відповідності до договору.

Враховуючи вищенаведене слід визнати висновок господарського суду про порушення позивачем при прийманні продукції п.14 Інструкції П-6 щодо вказання в акті ваги тари вагону без перевіски, помилковим.

Висновок господарського суду про порушення позивачем порядку приймання коксової продукції встановленого ДСТУ 322-12-2-94 також визнається колегією суддів Донецького апеляційного господарського суду помилковим в силу наступного.

Сторонами в умовах договору не визначено, що коксова продукція повинна відповідати ДСТУ 322-12-2-94, в пункті 1.2 договору сторони визначили, що продукція, яка поставляється, по якості повинна відповідати ТУ У 322-0-97; в пункті 4.2 договору передбачено, що продукція приймається по якості у відповідності із сертифікатом якості, а в пункті 5.1 договору передбачено, що відповідач зобов’язаний направити позивачу сертифікат якості.

Аналізуючи умови договору, слід визнати, що сторонами не передбачено застосування при прийманні продукції порядку встановленого ДСТУ 322-12-2-94, порушення якого при прийманні встановлено господарським судом.

При наявності даних обставин, приймаючі до уваги те, що сертифікат якості надсилається поштою, кількість продукції визначається у відповідності із супроводжувальними документами, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду визнає висновок господарського суду про порушення позивачем при прийманні продукції положень ДСТУ 322-12-2-94 помилковим, а ненадання належного розрахунку нестачі таким, що не відповідає матеріалам справи,  - розрахунок нестачі наданий позивачем та знаходиться на аркуші 8 справи.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду аналізуючи надані позивачем приймальні документи встановила наступне.

Із п.2 акта №3896/1 від 23.08.2005р. вбачається, що спірні вагони були подані на завод 23.08.2005р. о 01год.20хв., однак в порушення пп.б п.25 Інструкції П-6 не вказано місце приймання продукції та складення акту, оскільки приймання продукції почалося о 05год.44хв. не вказані причини несвоєчасного приймання, час їх виникнення та усунення.

Приймання продукції було припинено 23.08.2005р. о 06год.10хв. та, за твердженням позивача, факсом викликано представника постачальника для сумісного приймання продукції, проте документів які б підтверджували факт надіслання позивачу телеграми суду не надано,  надіслане позивачем факсове повідомлення (а.с.17) не відповідає вимогам п.17а Інструкції № П-6, зокрема позивачем невірно зазначене найменування продукції, не вказано про характер виникнення недостачі, вартість продукції, що не вистачає, не вказано про час, на який призначено приймання продукції по кількості.

В п.7 акту №3896/1 від 23.08.2005р. комісією вказано, що приймання припинено, однак в порушення п.24 Інструкції П-6, в акті не зроблений запис про умови зберігання вантажу під час перерви у прийманні.

24.08.2005р. о 12год.00хв. приймання продукції продовжено, в акті №3896/2 від 24.08.2005р. зазначено про те, що спірні вагони знаходилися на території заводу, яка охороняється воєнізованою охороною.

Згідно п.16 Інструкції П-6, у випадку виявлення недостачі продукції, вантажоодержувач зобов’язаний призупинити подальше приймання, забезпечити збереження продукції, в порушення даного пункту Інструкції П-6, в акті 3896/1 не вказано місце знаходження продукції з моменту видачі її органам транспорту 23.08.2005р. 01год.20хв. і до початку приймання за кількістю 23.08.2005р. о 05год.44хв. і чи знаходилась продукція під охороною.

Із пункту 8 акту №3896/2 від 24.08.2005р. вбачається, що зважування проводилось на вагонних тензометричних 100тн вагах, однак в акті не зазначено де знаходились полувагони з продукцією, яким чином було здійснено переважування, не відображено складання акту перевірки № 3896/1 від 23.08.2005р.

Відповідно пункту 26 Інструкції П-6 акт приймання продукції затверджується керівником або заступником керівника підприємства-одержувача не пізніше ніж на наступний день після складання акту. У тих випадках, коли приймання здійснювалося у вихідний або святковий день, акт приймання повинен бути затверджений керівником підприємства-одержувача або його заступником у перший робочий день після вихідного або святкового дня.

В порушення вимог цього пункту Інструкції П-6 акт приймання продукції по кількості № 3896/2 від 24.08.2005р. затверджений керівником товариства 23.08.2005р., тобто раніше, ніж здійснено приймання продукції.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку про те, що приймання коксової продукції здійснено позивачем з порушенням п.п. 17а, 24, 25, 26 Інструкції П-6, тому надані у підтвердження вартості недостачі акти №3896/1 від 23.08.2005р.,                  №3896/2 від 24.08.2005р. не визнаються колегією суддів належними доказами, які підтверджують недостачу продукції, позовні вимоги  визнаються не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно п.2 частини 1 статті 104 ГПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Враховуючі вищенаведені обставини, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі № 45/39 підлягає зміні, з мотивувальної частини рішення підлягають виключенню висновки господарського суду, про помилковість яких зазначено вище.

За мотивами, які вищенаведені колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка Донецької області вартості вагової нестачі коксової продукції у сумі 3166грн.46коп. визнає такими, що не підлягають задоволенню, резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі № 45/39 про відмову у задоволенні позовних вимог визнає такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь Дніпропетровської області на рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі №45/39 залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі №45/39 змінити частково.

Виключити з мотивувальної частини рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі №45/39 абзаци 3, 4, 5, 6, 7 сторінки 5 рішення.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007р. у справі №45/39 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС