ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 р.
№ 18/249

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової –головуючого,
Н.О. Волковицької,
Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача
Слєсарєв В.Р., дов. від 30.11.05р.

відповідача
Котлярова Н.М., дов. від 12.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року

у справі
№ 18/249 господарського суду Луганської області

за позовом
Українсько-литовського товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерпласт”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”

про
стягнення 130491,60грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Українсько-литовське товариство з обмеженою відповідальністю “Інтерпласт” звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан” про стягнення 130491,60грн. заборгованості за виконані по договору підряду роботи, посилаючись на порушення відповідачем порядку та строків виконання зобов’язань, передбачених умовами договору та статтями 20, 193, 198 Господарського кодексу України; за запереченнями на відзив відповідача від 14.08.2006р. (т.2, а.с.77-80) позовні вимоги зменшено до 118763,66грн.

Відповідач відхилив позов у повному обсязі, вказавши, що заявлені позивачем  до стягнення суми не підтверджено довідками форми № КБ-3,  та що позивачем виконано роботи неякісно та не в повному об’ємі.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.09.2006р. (суддя Корнієнко В.В.) у задоволенні позову відмовлено з мотивів його безпідставності, незаконності дій позивача по виконанню будівельних робіт без проектної документації, неукладеності договору підряду внаслідок недосягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, визначених статтями 875, 877 Цивільного кодексу України та статтею 318 Господарського кодексу України.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2006р. (судді: Перлова Д.Ю. –головуючий, Бородіна Л.І., Журавльова Л.І.) рішення місцевого господарського суду скасовано; позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 119954,66 грн. заборгованості та 1907,79 грн. судових витрат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що в ньому не досліджено повно та всебічно обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення даного спору, не надано правової оцінки тому факту, що відповідач прийняв виконані позивачем роботи за актами здачі-приймання виконаних робіт.

Задовольняючи позовні вимоги частково, апеляційний суд встановив. що сторонами було підписано акти за формою КБ-2в, в яких визначено та уточнено об’єми робіт та їх вартість, та визнав їх належними доказами, що підтверджують узгодження сторонами істотних умов договору в процесі будівництва, та визначають вартість виконаних робіт; керуючись положеннями статті 853 Цивільного кодексу України, апеляційна інстанція відхилила доводи про неналежну якість виконаних робіт за відсутності таких зауважень у актах при прийнятті робіт відповідачем.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального права. Зокрема, заявник вважає, що за відсутності довідок форми КБ-3 фактичні витрати позивача не є належним чином підтвердженими, судом порушено частину 1 статті 875 Цивільного кодексу України та частину 5 статті 318 Господарського кодексу України, що визначають істотні умови договору будівельного підряду.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити постанову апеляційної інстанції без змін з огляду на повноту встановлення обставин справи та правомірність застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, сторонами було укладено договір № 13 від 22.02.2005р., що за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до умов договору відповідач (генпідрядник) доручив, а позивач (підрядник) прийняв на себе зобов’язання по будівництву житлового будинку 4а кв. Мирний, м. Луганськ.

Також апеляційною інстанцією зазначено, що з матеріалів справи та умов договору вбачається, що відповідач є генеральним підрядником на будівництво житлового будинку за вказаною адресою, а позивач –субпідрядником, що виконує лише частину робіт по будівництву.

Ціну договору визначено у відповідності з вимогами ДБН Д 1.1-1-2000 в розмірі 3693595грн. (в тому числі 615599грн. ПДВ); строк виконання робіт  - з лютого 2005року по вересень 2005року.

Умовами розрахунків за договором передбачено, що генпідрядник сплачує підряднику аванс у сумі 30% вартості даного договору при придбанні матеріалів; розрахунок за виконані роботи проводиться генпідрядником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника за фактичними витратами, підтвердженими актами форм КБ-2в та КБ-3, за відрахуванням сплаченого авансу при надходження грошових коштів від замовника.

Також судами встановлено, що за актами форми КБ-2в, підписаними представниками обох сторін, позивачем виконано будівельні роботи згідно умов договору на суму 1091683,62грн.

За наданим позивачем актом звірки взаємних розрахунків заборгованість відповідача за прийняті роботи складає 119954,66грн.

Відмовляючи у стягненні суми заборгованості, місцевий господарський суд посилався на обставини, що свідчать про недосягнення сторонами згоди за всіма істотними умовами договору будівельного підряду, що, на думку суду, свідчить про неукладеність договору та відсутність правових підстав для задоволення позову, що ґрунтується на такому договорі.

Натомість судом апеляційної інстанції зазначено, що належними та допустимими у справі доказами підтверджено об’єми та вартість виконаних позивачем будівельних робіт, виконання їх в межах укладеного договору та прийняття відповідачем цих робіт без зауважень, що породжує його обов’язок оплатити прийняті роботи.

Судова колегія погоджується з висновками апеляційної інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є наявність чи відсутність зобов’язання відповідача щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Згідно статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За статтею 318 Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об’єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов’язується передати підряднику  затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об’єкти та оплатити їх. Істотними умовами договору підряду визначено найменування сторін, місце і дату укладення, предмет договору (найменування об’єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом), строки початку та завершення будівництва, виконання робіт, права та обов’язки сторін,  вартість і порядок фінансування будівництва об’єкта (робіт), порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва, режим контролю якості робіт і матеріалів замовником, порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки, страхування ризиків, фінансові гарантії, відповідальність сторін, урегулювання спорів, підстави зміни і розірвання договору.

Водночас відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Таким чином, висновки апеляційного господарського суду щодо узгодження сторонами видів будівельних робіт, що підлягали виконанню позивачем, шляхом підписання двосторонніх актів здачі-приймання робіт та виникнення у відповідача зобов’язання оплатити прийняті ним без заперечень роботи відповідають положенням чинного законодавства.

Відповідно статті 854 зазначеного Кодексу якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Згідно частини 4 статті 879 вказаного кодексу оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Порядок прийняття та оплати виконаних робіт обумовлено сторонами в договорі підряду від 25.02.2005 року з посиланням на акт форми КБ-2в та довідку форми КБ-3; дослідивши зміст актів форми КБ-2в, апеляційна інстанція визнала його допустимим та належним доказом, що підтверджує розмір грошового зобов’язання відповідача; висновок апеляційної інстанції ґрунтується на суті акту форми КБ-2в як такого, що складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані роботи на будівництві на основі журналу обліку виконаних робіт (наказ Державного комітету статистики України, Державного комітету України з будівництва та архітектури “Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” № 237/5 від 21.06.2002р.).

Відхиляючи аргументи відповідача щодо якості виконаних робіт, апеляційна інстанція правомірно послалась на положення статті 853 Цивільного кодексу України щодо порядку фіксації виявлених недоліків, а також обґрунтовано зазначила, що претензії відповідача щодо таких недоліків чи виявлених відступів від умов робіт виходять за межі даного спору.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний суд в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував зобов’язальні відносини сторін, що в силу статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України виникли та існували між сторонами на підставі договору підряду дослідили та надали оцінку актам прийому виконаних робіт, у яких, зокрема, визначено: період, найменування робіт, та вартість робіт, які сторонами підписані, акт взаємної звірки розрахунків, підписаний уповноваженими представниками сторін; дослідили обставини належного виконання позивачем зобов’язань по вказаному договору, а також неналежне виконання відповідачем зобов’язань по його оплаті, в порушення вимог договору та положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України; при цьому суд врахував положення статей 42, 43, 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із чим мотивовано спростував необґрунтовані заперечення відповідача проти позову, та з урахуванням вказаних норм Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України дійшов законних і обґрунтованих висновків, що про доведеність позовних вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої заявником апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду, якими спростовано обставини, на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень против позову, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням статті 105 Господарського процесуального кодексу України  та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Твердження заявника про відсутність довідок встановленої форми, що підтверджують вартість витрат позивача не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки апеляційним судом вказані доводи були перевірені, надано їм оцінку та відхилено з наведенням правового обґрунтування.

Посилання скаржника на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України  та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Отже, твердження заявника про порушення і неправильне застосування  апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи, в зв’язку з чим підстав для скасування зазначеної постанови колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан” залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 року у справі № 18/249 господарського суду Луганської області залишити без змін.

Головуючий                                                                                    Т. Дроботова

Судді:                                 Н. Волковицька

Л. Рогач