ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.08.07 р.                                                                               Справа № 39/232

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Ба храмовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Кременчуцька автобаза № 3” м. Кременчук Полтавської області

До відповідача: Виробничого об’єднання “Техносервіс” м. Донецьк

про  стягнення 191 729 грн. 14 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Палун Д.В. – довіреність № 398 від 07.12.2006 р.;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Кременчуцька автобаза № 3” м. Кременчук Полтавської області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Виробничого об’єднання “Техносервіс” м. Донецьк,  про стягнення заборгованості в сумі 191 729 грн. 14 коп., яка складається з основного боргу в сумі 143 451 грн. 00 коп., пені в сумі 12 293 грн. 55 коп., інфляційної складової в сумі 13 771 грн. 30 коп., 18% річних в сумі 22 213 грн. 29 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки № 58 від 01.08.2006 р., видаткові накладні № 22-08/05 від 22.08.2006 р., № 22-08/03 від 22.08.2006 р., рахунки-фактури № 22-08/05 від 22.08.2006 р., № 22-08/03 від 22.08.2006 р., довіреність № ЯМЦ 726866 від 21.08.2006 р., довідку Кременчуцької філії АК Промислово-фінансовий банк № 02/02-0695/07 від 14.05.2007 р., розрахунок.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, відзив на позов не надав, вимог суду не виконав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

Проте, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

01.08.2006 р. між позивачем, Відкритим акціонерним товариством “Кременчуцька автобаза № 3” м. Кременчук Полтавської області, та відповідачем, Виробничим об’єднанням “Техносервіс” м. Донецьк, укладено договір поставки № 58, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно вказаного договору позивач зобов’язався поставити на умовах поставки EX WORKS (... named place) (поставка автомобільним транспортом), FREE CARRIER (... named place) (поставка залізничним транспортом), CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) (поставка автомобільним транспортом) (Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року)  відповідачу продукцію, а відповідач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити вартість поставленої продукції.

На виконання умов Договору, позивач згідно видаткових накладних № 22-08/05 від 22.08.2006 р., № 22-08/03 від 22.08.2006 р. поставив відповідачу продукцію на загальну суму 143 451 грн. 00 коп.

Відповідачем товар прийнято, що підтверджується підписами сторін на означених накладних, а також довіреністю на приймання товарно-матеріальних цінностей серії ЯМЦ № 726866 від 21.08.2006 р.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу продукції на суму 143 451 грн. 00 коп., тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до норм статті 664 ЦК України та п.п. 1.1, 5.1 Договору.

Відповідно до п.п 1.1, 4.1 Договору відповідач зобов’язаний оплатити вартість  поставленої продукції протягом 3-х банківських днів з моменту поставки партії товару.

Проте взяті на себе згідно Договору обов’язки відповідач виконував неналежним чином, вартість поставленої продукції не оплатив, що підтверджується довідкою Кременчуцької філії АК Промислово-фінансовий банк № 02/02-0695/07 від 14.05.2007 р.

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 143 451 грн. 00 коп. залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи та відповідачем не спростована, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання понад 10 календарних днів за умовами пункту 6.3 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу від неоплаченої суми отриманого товару. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 12 293 грн. 55 коп., нарахованої у період з 25.08.2006 р. по 25.02.2007 р., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, прострочення відповідачем грошового зобов’язання  також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п. 6.6 Договору сторони передбачили, що розмір відсотків за прострочення покупцем грошового зобов’язання встановлюється на рівні 18% річних, що є невід’ємним правом сторін, з огляду на встановлений ст. 3 ЦК України принцип свободи договору, та враховуючи, що такий рівень відсотків не суперечить нормам діючого законодавства.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з 25.08.2006 р. по 05.07.2007 р., відповідно до якого 18% річних складають 22 213 грн. 29 коп., а сума інфляції – 13 771 грн. 30 коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 80,  82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Кременчуцька автобаза № 3” м. Кременчук Полтавської області – задовольнити.

Стягнути з Виробничого об’єднання “Техносервіс” м. Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства “Кременчуцька автобаза № 3” м. Кременчук Полтавської області основний борг в сумі  143 451 грн. 00 коп., пені в сумі 12 293 грн. 55 коп., інфляційну складову в сумі 13 771 грн. 30 коп., 18% річних в сумі 22 213 грн. 29 коп., витрати за державним митом в сумі 1 917 грн. 30 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя