ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.09.07                                                                                           Справа  № 5/25-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «Луцький райагропостач»

на рішення господарського  суду Волинської  області від 13.03.2007 року.

у справі № 5/25-38

за позовом : першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення

до : ВАТ «Луцький райагропостач»

про: звернення стягнення на заставлене майно

З участю представників :

від прокуратури –Шумелда Л.Р.

від позивача – Костенко М.В. –представник (довіреність №330 від 01.03.2007р.)

від відповідача –Якимчук В.І. –представник (довіреність №53 від 08.06.2007р.)

Черненко О.С. –представник (довіреність №52 від 08.06.2007р.)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Волинської області від 13.03.2007р., суддя Слупко В.Л., позов першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Української державної інноваційної компанії, в особі Рівненського регіонального відділення було задоволено. Звернено стягнення на предмет застави по договору від 20.07.2001р. на користь Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення, а саме на майно ВАТ «Луцький райагропостач»: адміністративно-складське приміщення з металевою огорожею та площадкою площею 1308,9 кв.м., склад господарських товарів площею 597,1 кв.м., склад металевий (модуль) площею 525,8 кв.м. Стягнуто з  ВАТ «Луцький райагропостач»в доход державного бюджету 12006,68 грн. державного мита, в користь ДП «Судовий інформаційний центр»118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З даним рішенням не погодився відповідач - ВАТ «Луцький райагропостач» та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду винесене без повного з’ясування усіх обставин справи, з  порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 13.03.2007р. у справі №5/25-38 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2001р. між Волинським регіональним відділенням Української державної інноваційної компанії та ВАТ «Луцький райагропостач»було укладено договір застави майна на суму 1200668 грн., згідно акта оцінки та опису майна від 20.07.2001р., який є невідємною частиною договору, в забезпечення зобов’язання по інноваційному договору №1/98 від 03.07.1998р. та угоди про зміни і доповнення до даного договору від 22.06.1999р., додаткової угоди №1 до договору №1/98 від 01.08.2000р. За умовами договору «Заставодержатель»надав кредитні кошти ТзОВ фірма «Авгур»в сумі 2100000 грн. з метою виконання інноваційного проекту «Впровадження технології виробництва сучасних теплоізоляційних матеріалів», майновим поручителем по зобов’язаннях якого виступає «Заставодавець»- ВАТ «Луцький райагропостач».

Пунктом 9 договору сторони передбачили, що право звернення стягнення на заставлене майно виникає, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання останнє не буде виконане. Строк дії договору –до повного виконання умови інноваційного договору. У разі продовження строку інноваційного договору цей договір застави рахується продовженим до повного виконання умов інноваційного договору.

Договір застави посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №3695.

Із наданих прокурором та позивачем матеріалів вбачається, що зобов’язання по інноваційному договору №1/98 від 03.07.1998р. із наступними до нього змінами, ТзОВ «Авгур»на момент розгляду даної справи не виконало, що підтверджується наступними доказами:

- рішенням господарського суду Волинської області від 09.06.2005р. у справі №2/108-64, яким постановлено стягнути з ТзОВ «Авгур»на користь Української державної інноваційної компанії 2100000 грн. основної суми позики, 221031,93 грн. інфляційних втрат та 39180,82 грн. –3% річних.

-  постановою господарського суду Волинської області від 05.12.2006р. про визнання ТзОВ «Авгур»банкрутом».

- заявою позивача як кредитора на адресу господарського суду Волинської області від 29.08.2006р. про визнання грошових вимог до ТзОВ «Авгур»на суму 2360212,93 грн.

- постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Волинської області від 25.12.2006р. про закінчення виконавчого провадження у зв’язку із винесенням постанови про визнання ТзОВ «Авгур» банкрутом,

- ухвалою господарського суду Волинської області від 19.09.2006р. №4/79-Б, якою визнано майнові вимоги кредитора –Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення в сумі 2360212,93 грн.

- ухвалою господарського суду Волинської області від. 01.12.2007р. по справі №01-47/1 про вжиття заходів та накладення арешту на майно ВАТ «Луцький райагропостач», яке є предметом договору застави від 20.07.2001р.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про заставу»застава –це спосіб забезпечення зобов’язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов’язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, а також на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Апелянт в своїй скарзі посилається на рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2007р. у справі №1/89-77, яким було визнано недійсним договір застави майна від 20.07.2001р. укладений між позивачем та відповідачем, на підставі якого позивач звернувся до суду про звернення стягнення на заставлене майно. Крім того, апелянт зазначає, що ухвалою господарського суду Волинської області про розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу від 02.07.2007р. у справі №4/79-Б, вважаються погашеними кредиторські вимоги позивача до ТзОВ «Авгур»в розмірі 2221223,85 грн., за зобов’язаннями якого перед позивачем мало наступати стягнення на заставлене майно, яке належить відповідачу. Доказів набрання законної сили вказаними судовими актами апелянт не надав.

Стосовно вказаних апелянтом обґрунтувань своїх вимог апеляційний суд зазначає, що такі вимоги не ґрунтуються на чинному процесуальному законодавстві, а тому підлягають відхиленню. Відповідно до ч.3 ст.101 ГПК України, в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. На час розгляду даної справи в суді першої інстанції не існувало рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2007р. у справі №1/89-77, воно та ухвала господарського суду Волинської області від 02.07.2007р. у справі №4/79-Б не подавалось відповідачем в якості доказу та відповідно не оцінювалось місцевим господарським судом. Отже, такі нові докази не можуть бути прийняті апеляційним судом.

З наведених вище підстав апеляційний суд відхиляє клопотання органів прокуратури про зупинення провадження у даній справі до вирішення господарської справи № 2/70-92, порушеної місцевим судом 07.08.2007р.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 13.03.2007р. по справі №5/25-38 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення Господарського суду Волинської області від 13.03.2007 року у справі №5/25-38 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Волинської області.

Головуючий-суддя                                                                                 О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                                Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук