ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.

Справа № 29/156-07-3548

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача:
Чайковський Ю.В. (довіреність № 187 від 24.04.2007 року)

від відповідача:
ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.10.2007 року)

від третьої особи: ОСОБА_2
(довіреність б/н від 01.10.2007 року);

ОСОБА_1
(паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”

на рішення господарського суду Одеської
області від „20” серпня 2007 року

по справі №
29/156-07-3548

за позовом Відкритого
акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”, м.
Одеса

до  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Дайбер”, Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізикевича, жилий масив
Луч

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Одеса

про стягнення
6 132,94 грн.

В С Т А Н О В
И В :

20.04.2007 року Відкрите акціонерне
товариство „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” (далі по тексту
-позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою
про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дайбер” (далі по
тексту -відповідач) 6 132,94 грн. -заборгованість співзасновника товариства
-ОСОБА_1, посилаючись на статтю 149 Цивільного кодексу України та статтю 57
Закону України „Про господарські товариства”. В якості третьої особи позивачем
у своїй заяві вказано саме Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (далі по тексту -третя особа).

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20.08.2007 року, повний текст якого складений 27.08.2007
року (суддя Аленін О.Ю.) в задоволенні позовних вимог ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”
-відмовлено повністю з посиланням на те, що позивач не довів суду належним
чином та відповідними доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог, Крім
того, заявлені позивачем вимоги є безпідставними та незаконними, порушують
норми чинного законодавства та права і інтереси відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського суду, ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” звернулося до
Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить це рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким заявлені позовні
вимоги задовольнити. В обґрунтування своїх вимог та заперечень, скаржник
посилається на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення і невірне
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права.

Відповідачем надано до суду відзив
на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу ВАТ „ЕК
„Одесаобленерго” залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського
суду без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим вимогам
діючого законодавства та матеріалам справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін та третьої
особи, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та
матеріального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.05.2004 року господарським судом Одеської області прийнято рішення по справі
№ 4/81-04-2059 про стягнення на користь ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 боргу за спожиту енергію у розмірі 1 077,46 грн.,
заборгованості за спожиту електроенергію, що нарахована по актам в розмірі
824,29 грн., суму інфляції в розмірі 17,66 грн., 3% річних в розмірі 2,29 грн.,
державне мито в розмірі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі
118, 00 грн. (а.с.4-6).

11.04.2005 року господарським судом
Одеської області прийнято рішення по справі № 29/12-05-373 про стягнення на
користь ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 коштів, а
саме: 5 774,99 грн. -заборгованості за перевищення договірної величини
споживання електроенергії, 51,00 грн. держмита та 118,00 грн. на ІТЗ судового
процесу (а.с7-9).

Накази господарського суду на
виконання рішень у справі № 29/12-05-373 від 11.04.2005 року та у справі №
4/81-04-2059 від 21.05.2004 року були направлені на виконання Першій Державній
виконавчій службі у Приморському районі м. Одеси.

24.10.2006 року зазначені накази
повернуті виконавчою службою без виконання на підставі того, що за боржником
рухомого та нерухомого майна не зареєстровано, а за вказаною адресою -АДРЕСА_1
ОСОБА_1 не проживає (а.с.10-11).

Третя особа частково погасило
заборгованість по вказаним вище рішенням в сумі 1 077,46 грн. та 824,29 грн.,
що разом складає лише 1 901,75 грн., а решта непогашеної заборгованості
залишилася в розмірі 6 132,94 грн.

ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” стало
відомо, що гр. ОСОБА_1, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.04.2007 року, є
співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю „Дайбер”, Одеська обл.,
Овідіопольський р-н,               с.
Мізикевича, жилий масив Луч, вул. Стеценко,13, ,             р/р 35 в АКБ „Фінбанк”
м. Одеси, МФО 328685 (а.с.12-15).

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних
вимог ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” та вважає, що доводи та вимоги останнього,
викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі, є безпідставними,
необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Дайбер” створено та діє у відповідності до Закону України
„Про господарські товариства”. За період своєї діяльності відповідач не вступав
в договірні відношення з ВАТ „ЕК” „Одесаобленерго” та не брав не себе перед
зазначеним позивачем будь-яких майнових або правових зобов'язань.

Громадянин ОСОБА_1, як фізична
особа увійшов до складу засновників ТОВ „Дайбер” 02.06.2005 року, що
підтверджується записом про державну реєстрацію НОМЕР_1.

Відповідно до статті 149 Цивільного
кодексу України  звернення   стягнення
на   частину  майна
товариства  з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у  статутному капіталі, за його особистими
боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для
задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати
від  товариства виплати вартості частини
майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі
товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього
стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять
її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення
вимог кредиторами.

Виходячи зі змісту наведеної норми
підставою для її застосування є недостатність у учасника товариства іншого
майна для задоволення вимог кредиторів. Цієї ж статтею передбачено можливість
звернення стягнення та окремо право кредиторів вимагати від товариства виплати
вартості частини майна товариства, або виділу відповідної частини майна для
звернення на нього стягнення.

В матеріалах справи відсутні
будь-які докази неспроможності СПД ОСОБА_1, постанова виконавчої служби від 24.10.2006
року не відповідає дійсності, оскільки гр. ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 з 1998 року, має за зазначеною адресою власне майно, вартість
якого перевищує його заборгованість, та на нього відкритий у ВАТ „ЕК”
„Одесаобленерго” особовий рахунок № 101142, і відповідно постійно сплачуються
рахунки за спожиту електроенергію та проводяться відповідні звірки. Крім того,
СПД ОСОБА_1 має рахунок НОМЕР_2 МФО 328016 в Київському відділенні ООФ АКБ УСБ.

Крім того, відповідно до Протоколу
№ 1 Зборів засновників ТОВ „Дайбер” від 02.06.2005 року, в якому зазначено, що
статутний фонд товариства становить
29 000,00 грн. та поділений у рівних частках між засновниками -ОСОБА_3
та ОСОБА_1, із чого випливає що частка ОСОБА_1 в статутному фонді достатня для
задоволення вимог ВАТ „Одесаобленерго” (а.с.68).

Таким чином, ВАТ „ЕК
„Одесаобленерго” ані в місцевому господарському суді ані в суді апеляційної
інстанції не довело фактів відсутності іншого майна у СПД ОСОБА_1, а навпаки
наявні матеріали справи свідчать про зворотне, а саме про наявність у СПД
ОСОБА_1 іншого майна, за рахунок якого можливо звернення стягнення. Не доведено
і факту відповідного звернення до ТОВ „Дайбер” з вимогою виплати вартості майна
чи виділу частини майна.

ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” ніяких
додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не
надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної
скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в
порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті
обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного
місцевим господарським судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 20.08.2007
року по справі № 29/156-07-3548 відповідає вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно
підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” -без
задоволення.

Керуючись
статтями 99, 101-105  Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Рішення господарського суду
Одеської області від 20.08.2007 року по справі № 29/156-07-3548 залишити без
змін, а апеляційну Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна
компанія „Одесаобленерго” -без задоволення.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров