ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.08.07р.

Справа № А37/290-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  науково - виробничого  підприємства "Ліком", м. Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Амур - Нижньодніпровському районі, м. Дніпропетровськ

третя особа: Державна податкова адміністрація  у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про  визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № 1832600/2 від 15.12.2004 року

Суддя Кеся Н.Б..

Представники:

Від позивача:      Данілов А.В.  дов № 05-04 від 19.04.2007 року

Від відповідача: Білан О.В. дов № 532/10/10-10 від 16.01.2007 року

Від 3-ї особи: Сависько В.В. дов № 19545/10/10-029 від 24.07.2007 року

Від 3-ї особи:  Семенюк Н.М. дов № 9873/10/10-014 від 17.04.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ НВП «Ліком»(далі –Позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, третя особа: Державна податкова адміністрація  у Дніпропетровській області і просить суд визнати недійсним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська №1822600/2 від 15.12.2004р.

В обґрунтування  позову позивач  посилається  на те, що  відповідачем неправомірно зменшено податковий кредит позивача за податковими накладними, виданими ПП „Сапсан” та ТОВ „Дан”, які існують об’єктивно і складені на підставі діючих правочинів.

Відповідач  та третя особа проти позову  заперечують,  посилаючись на те, що  правомірність прийнятого рішення узгоджується з Законом України „Про податок на додану вартість”.

Заслухавши пояснення  представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Податкове повідомлення –рішення від 15.12.2004року 2№ 182260/2  видано відповідачем на підставі акту перевірки №008006 від 20.0802004року в редакції акту документальної перевірки №008218 від 07.1202004року, складеним ДПА у Дніпропетровській області, яким визначено податкове зобов'язання ТОВ НВП "Ліком" по податку на додану вартість у розмірі 5600,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 1500,00 грн., всього на суму 7100,00 грн.

За результатами перевірки встановлено, що позивачем у 1 кварталі 2003 р. до складу податкового кредиту віднесено податок на додану вартість в сумі 1,4 тис. грн. на підставі податкової накладної № 16 від 27.02.2003 р. по приватному підприємству "Сапсан".

У 4 кварталі 2003 р. позивач включив до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 4,2 тис. грн. на підставі податкової накладної № 38 від 12.12.2003 р.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Податкові накладні №16 від 27.02.03р., №38 від 12.12.2003р. не відповідають вимогам п.п.7.1.2 п.7.1 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки податкова накладна №16 від 27.02.03р. приватного підприємства "Сапсан" була складена після виключення із Реєстру платників податку на додану вартість, а податкова накладна товариства з обмеженою відповідальністю "Дан" №38 від 12.12.2003р. складена після прийняття рішення Оболонським районним судом м. Києва від 27.02.2003р., яким визнано недійсними установчі документи та свідоцтво платника податку, з цих підстав включення ТОВ НВП "Ліком" до податкового кредиту податку на додану вартість вважається не підтвердженими податковими накладними, що є порушенням вимог п.п.7.4.5 п. 7.4. ст.7 цього Закону.

Спеціальним законодавством, що регулює порядок сплати податку на додану вартість Закон України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97.

Відповідно до п/п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно з п/п. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного  рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата   отримання    податкової накладної,    що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п/п. 7.4.5., п. 7.5. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Пунктом 25 Положення про реєстр платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 р. № 79 передбачено, що свідоцтво про реєстрацію, діє до дати його анулювання, яке відбувається у випадках, передбачених законодавством.

Одночасно з анулюванням свідоцтва органи ДПС здійснюють виключення платника податку на додану вартість із Реєстру. Відповідно до підпункту 25.2 Положення № 79, виключення платника податку на додану вартість з Реєстру та анулювання Свідоцтва здійснюються у разі прийняття судом (господарським судом) рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності чи скасування державної реєстрації органом державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2003р. визнано недійсними установчі документи та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Дан", а рішенням господарського суду Дніпропетровської області №А2/3081 від 29.03.2002 р. скасовано державну реєстрацію ПП "Сапсан".

Крім того, в матеріалах справи вбачаються копії акту № 128 від 10.06.2002 р. про анулювання Свідоцтва, про реєстрацію платника ПДВ № 04408381 виданого 07.12.1999 р. платнику ПП "Сапсан", затвердженого заст. Начальника ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська (а.с.66) та акту № 1 від 20.03.2003 р. про анулювання Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 36728407, виданого 07.11.2002 р. платнику ТОВ "Дан", затвердженого начальником ДПІ у Оболонському районі м. Києва.

Отже, податкова накладна № 16 від 27.02.2003 р. ПП "Сапсан" була складена після виключення із Реєстру платників ПДВ, а податкова накладна ТОВ "Дан" № 38 від 12.12.2003 р. складена після прийняття рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2003р., яким визнано недійсними установчі документи та свідоцтво платника податку.

Відповідно до п.9.6 ст.9 Закону України "Про ПДВ" свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання.

Таким чином, вищезазначені податкові накладні складені без належних правових підстав, з порушенням вимог ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п/п.7.1.2 п.7.1 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, тому ДПІ правомірно здійснила донарахування податку на додану вартість та застосувала штрафні санкції до позивача.

Правильність висновку суду підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.2007року, якою надана юридична оцінка податковому повідомленню-рішенню  від 29.04.2004року №182260/1, яке було первісно прийнято за тими же актами перевірок.

Керуючись ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства  України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 17.09.2007року