ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

16 жовтня 2007 р.           Справа 6/348-07

за позовом:Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до:Відкритого акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат", м. Вінниця

про стягнення 225 101,05 грн.

Головуючий суддя     Говор Н.Д.

При секретарі судового засідання Мовчан Г.

Представники

Представники :

позивача :      П.Яковенко (  дор. від 29.12.2006)

відповідача  :    А. Далєвський  (дор. від  09.07.07)

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості по   договору на постачання природного газу № 06/05-1182 від 01.04.2005 в сумі 225101 грн. 05 коп., з яких 163650 грн. 57 коп. –   основний борг, 13538 грн. 76 коп. - пеня, 37327 грн. 93 коп. –збитки від інфляції, 10584 грн.36 коп. –річні.

У позовній заяві посилався на те, що 1.04.2005 р.   між сторонами був укладений   договір № 06/05-1182 на постачання природного газу, відповідно до умов якого відповідач повинен був оплатити одержаний від позивача природний газ у квітні, травні, червні 2005 р.

У зв’язку з неповним виконанням зобов’язань за   договором,  заборгованість відповідача за одержаний природний газ становить суму 163 650 грн., яку позивач просить стягнути з нарахуванням пені, інфляційних та річних на підставі ст. 258, 525,526,530,550-552,611,625,712 ЦК України .

Відповідач у відзиві на позов  , письмових поясненнях та його представник  в ході судового розгляду спору проти позову заперечує, посилаючись при цьому зокрема на наступне:

До укладання договору № 06/05-1182 від 01.04.2005 від позивача до відповідача надійшла пропозиція укласти договір на постачання  природного газу  . Вказана пропозиція була прийнята відповідачем і ним на адресу позивача було надіслано 2 примірники підписаного відповідачем та скріпленого печаткою договору за № 21/4 від 28.03.2005. Вважаючи договір на постачання газу укладеним, відповідач почав перераховувати позивачу авансові платежі на його виконання , зокрема платіжними дорученнями від 08.04.2005 р. на суму 98190 грн., від 18.04.2005 р. на суму 98190 грн., від 22.04.2005 р. на суму 65460 грн. Згодом з’ясувалось , що договір № 21/4 від 28.03.2005 не був підписаний позивачем, натомість сторонами був підписаний і в подальшому виконувався договір № 06/05-1182 від 01.04.2005 на постачання природного газу. Відповідачем на адресу ВФ ВАТ „Укрексімбанку” були направлені листи з проханням змінити у платіжних дорученнях призначення платежу , зазначивши номер договору     06/05-1182 від 01.04.2005 замість  № 21/4 від 28.03.2005. Такого ж змісту листи були направлені банком до АК „ПІБ” –банку одержувача коштів. Частину оплачених відповідачем коштів, зокрема платіжним дорученням від 08.04.2005 у сумі 98190 грн., позивач прийняв у зарахування оплати за газ, поставлений у квітні 2005 р. за договором № 06/05-1182 від 01.04.2005, решту коштів у сумі 163 650 грн. з невідомих причин відмовляється прийняти в рахунок оплати газу, поставленого за договором № 06/05-1182 від 01.04.2005.

Суд,   з’ясувавши у судовому процесі всі обставини справи у їх сукупності, оцінивши подані сторонами докази у справі та заслухавши пояснення представників сторін, керуючись законом, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, при цьому виходив  з наступного.

Спірні відносини, які є предметом даного судового розгляду виникли на підставі ст. 526   ЦК України , якою встановлено обов’язок боржника  виконати зобов’язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , зокрема  обов’язок боржника сплати кошти за отриманий товар.

Матеріалами справи встановлено, що  1.04.2005 р.   між сторонами був укладений   договір № 06/05-1182 на постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач зобов’язався    оплатити одержаний від позивача природний газ у 2005 р. Умовами п.6.3 Договору передбачено, що в платіжних дорученнях Покупець повинен обов’язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу.

Відповідач здійснив перерахування попередньої оплати за газ на банківський рахунок  позивача , зазначений у договорі № 06/05-1182,   зокрема платіжними дорученнями № 1585 від 08.04.2005 р. на суму 98190 грн., № 1730 від 18.04.2005 р. на суму 98190 грн.,№1807 від 22.04.2005 р. на суму 65460 грн. Однак у вказаних  платіжних дорученнях помилково зазначив призначення платежу не як оплату за газ за договором № 06/05-1182, а як оплату за газ за договором № 21/4 від 28.03.2005, який фактично не був укладений сторонами.

Позивач не заперечує факту одержання вказаних коштів від позивача, однак з матеріалів справи , зокрема листа позивача №31/15-7243 від 15.07.2007 р. вбачається, що  в зв’язку з тим, що платіжні доручення №1730 від 18.04.05 та №1807 від 22.04.05 не містять відповідних даних про погашення заборгованості по договору від 01.04.05 №06/05-1182,   ДК „Газ України” відмовив відповідачу у  зарахуванні грошових коштів, перерахованих  зазначеними платіжними дорученнями в рахунок погашення заборгованості по договору від 01.04.05 № 06/05-1182.

Судом встановлено, що кошти у сумі 163 650 грн. перераховані відповідачем за вищевказаними платіжними дорученнями на рахунок позивача, не повернуті останнім,   як  безпідставно одержані, і з моменту перерахування ( квітень 2005 р.) до теперішнього часу знаходяться у користуванні позивача.

Відповідно до ст. 1212, глави 83  ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, у позивача виникло зобов’язання повернути грошові кошти у сумі 163 650 грн. відповідачу, як безпідставно набуті, з моменту одержання цих коштів.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений, або визначений моментом пред’явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Також відповідно до ст. 606 ЦК України зобов’язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов’язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Суд дійшов висновку, що за вказаних обставин грошові кошти у сумі 163 650 грн., перераховані відповідачем платіжними дорученнями №1730 від 18.04.05 та №1807 від 22.04.05 підлягають зарахуванню у погашення заборгованості за договором № 06/05-1182 від 01.04.2005, а зобов’язання сплатити кошти –припиненню, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись      ст.ст. 47,49, 82,84,85,   ГПК України ,-

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя                                             Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  19 жовтня 2007 р.