КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2007                                                                                           № 15/789

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Лтд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.05.2007

у справі № 15/789

за позовом                               Спеціалізоване державне підприємство Пенсійного фонду України

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Лтд"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 8792,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.05.2007 р. у справі № 15/789 позов задоволено : з ТОВ “Фактор-ЛТД” стягнуто на користь Державного підприємства 8 792, 63 грн. збитків, 102 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при прийнятті рішення місцевим судом не взято до уваги: замінену деталей та виконання робіт за актом № ФЛ-0000057 здачі–приймання робіт; надання послуг від 20.01.2006 р., які не пов’язані з заміною ременя ГРМ; строк гарантії на ремень ГРМ; ст. 5 Договору, якою обмежено відповідальність сторін; дійсний розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представники позивача доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та спеціалістів КНІСЕ (викликались судом для дачі пояснень по проведеним експертним дослідженням), розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, а також додатково надані на вимогу суду документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

Так, 22.11.2006 р. Державне підприємство звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ “Фактор-ЛТД” про стягнення 8 792, 63 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що на підставі договору № 1 від 06.01.2006 р. на технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та продаж запасних частин (далі договір), укладеного між Державним підприємством та ТОВ “Фактор-ЛТД” 20.01.2006 р., останнім проведено роботи з ремонту автомобіля, зокрема : замінено ремень газорозподільчого механізму (далі ГРМ). 19.06.2006 р. з автомобілем трапилось аварійне пошкодження : розрив ременя ГРМ, який знаходився на гарантії. Після того, як протягом тринадцяти днів відповідачем не було відремонтовано автомобіль в зв’язку з завантаженням станції, позивач відремонтував автомобіль за власний рахунок. Вартість ремонтних робіт згідно акту виконаних робіт № 27846 від 14.08.2006 р. становить 5 792,63 грн. Проведеним на замовлення позивача експертним дослідженням встановлено, що двигун не працював в режимі масляного голодування, причиною розриву ременя ГРМ є наявність поверхневої тріщини вздовж основи зуба, а також певний перетяг і перекіс при установці на двигун. Претензійні вимоги (лист № 796 від 30.06.2006 р.) позивача залишились без відповіді та задоволення, тощо.

До матеріалів справи долучено відзив відповідача по справі, згідно якого позивачем не доведено наявності умислу або необережності юридичної особи при спричиненні шкоди, на спростування висновку експертизи надано висновок додаткової експертизи (№ 12190 від 25.12.2006 р.), тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення  чинного законодавства, дійшов висновку про підставність й обґрунтованість позовних вимог, а відтак їх задовольнив. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про задоволення позовних вимог в розмірі 3 937,63 грн.  за таких обставин.

Так, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що обидва експертні висновки причиною виходу з ладу двигуна встановлюють розрив ременя ГРМ, який встановлено  з перекосом натяжного ролика та перетянуто в результаті неякісного виконання відповідачем робіт, отже на підставі ст. 22 ЦК України суд дійшов висновку, що для відновлення порушеного права позивачем понесено збитки у вигляді витрат на ремонт автомобіля в розмірі 5 792,63 грн. та витрат на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 3 000 грн., тощо.

Разом з тим, суд помилково не взяв до уваги здійснення позивачем витрат на ремонт автомобіля, які не пов’язано з розривом ременя ГРМ.

Так, апеляційним судом, на підставі ст. 31 ГПК України, з огляду на пояснення спеціалістів з приводу проведених досліджень й встановлено, що причиною виходу з ладу двигуна автомобіля був розрив ременя ГРМ. При цьому, для усунення такої поломки автомобіля необхідно було замінити лише частину деталей та провести деякі роботи з переліку згідно акту  виконаних робіт № 27846 від 14.08.2006 р. Так, не було потреби у заміні : комплекту сщеплення, кілець поршнів, вкладишів шатун, вкладишів корених, сальників коленвалу задніх,  насосу водяного, термостату, датчику масла, ременя генератора, гайки, регулятору холостого ходу, датчику кислороду (лямбда зон), тощо.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ремонт автомобіля потребував заміни запчастин на суму 2 233, 03 грн. та в зв’язку з цим виконання робіт на суму 1 704,6 грн., витрати понесено для відновлення порушеного права (реальні збитки)   й вимоги в цій сумі підлягають задоволенню.

Щодо витрат на проведення автотехнічної експертизи (висновок експерта № 8532/8541 від 25.09.2006 р.) в розмірі 3 000 грн., то такі, на думку апеляційного суду, задоволенню не підлягають, оскільки не є судовими витратами.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, скарга – підлягає частковому задоволенню, судове рішення – зміні  за наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 99, 101-104, 105 ГПК  України,  Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фактор-ЛТД” задовольнити частково, рішення господарського суду м. Києва від  21.05.2007  р. у справі № 15/789 змінити : стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фактор-ЛТД” (м. Київ, вул.. Глибочицька,29-31, р/р 2102 в Подільській філії КБ “Експобанк” м. Києва, МФО 320597, 1), а у випадку відсутності коштів – з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Спеціалізованого державного підприємства Пенсійного фонду України ( 04060, м. Київ, вул. Котовського, 33-а, р/р 4795 в АКБ “Форум” м. Києва, МФО 322948, ) 3 937 (три тисячі дев’ятсот тридцять сім)  грн. 63 коп. збитків, 45 (сорок п’ять) грн. 90 коп. держмита та 20 (двадцять) грн. 25 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Спеціалізованого державного підприємства Пенсійного фонду України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фактор-ЛТД” 28 грн. 05 коп. держмита за розгляд справи в апеляційній інстанції, сплаченого квитанцією від 15.06.2007 р.

Матеріали справи №  15/789 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

12.11.07 (відправлено)