РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2007 р.
Справа № 4/181-3423

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Тернопільського обласного державно-комунального підприємства "Тернопільтеплокомуненерго" вул. Київська, 3а, м. Тернопіль.

до Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області вул. Петрушевича, 5, м. Тернопіль.

про стягнення 2579грн.  07коп. заборгованості

За участю представників сторін:

позивача:

юрисконсульт Їжак Н.П.,  доручення № 586/01 від 14.05.07р.

начальник абонентного відділу Куртяк Я.М., доручення № 11/98/01 від 04.10.07р.

відповідача: спеціаліст Шевченко В.М.,  довіреність № 82 від 17.01.07р.

Суть справи:

Тернопільське обласне комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільтеплокомуненерго", м. Тернопіль, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення з відповідача –Відділу державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль 2579грн. 07коп. заборгованості, з яких: 2497 грн. 96 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 81 грн. 11 коп. інфляційних.

Відповідач у відзиві на позов №17/1-2-1329 від 06.09.2007р. проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що заборгованість, яка нарахована позивачем за використану теплову енергію в гарячій воді складена із врахуванням збільшення тарифів, про які відповідача не було повідомлено, чим порушено п. 4.2.3. Договору №12009 від 15.09.2003р.

22.10.2007р. позивач подав уточнюючий розрахунок суми боргу, без врахування збільшення тарифів, за яким сума боргу відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію станом на 01.05.2007р. становить 1355 грн. 30 коп.

В судовому засіданні 22.10.2007р. повноважний представник відповідача визнав борг перед ТОКПТМ "Тернопільтеплокомуненерго" в сумі 1355 грн. 30 коп., тобто без перерахунку за новими тарифами.

В судовому засіданні, у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 05.10.2007р., про що зазначено в формулярі (протоколі) судового засідання та розгляд справи відкладався на 22.10.2007р. для надання можливості представникам сторін подати додаткові докази по справі, про що винесено ухвалу.

Спір розглянуто у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін,  господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що  не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 15.09.2003р. між Відділом Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області (Споживач) та ОДКП "Тернопільтеплокомуненерго" (Енергопостачальна організація) був укладений Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №12009, згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання постачати Споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором;

- сторони передбачили, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів; розрахунковим періодом є календарний місяць; Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.п.6.1-6.3 Договору);

- відповідно п.10.4 вказаного Договору, останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін;

Приймаючи до уваги те, що правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України від 16.01.2003р. (01.01.2004 р.) і продовжують існувати після набрання ним чинності, тому відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов’язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов’язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору про надання послуг, згідно якого та в силу ст. 901 Цивільного кодексу України одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначає позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відповідач взяті на себе згідно з умовами договору №12009 від 15.09.2003р. зобов’язання по оплаті вартості спожитої теплової енергії в гарячій воді належним чином не виконав, допустивши станом на 22.10.2007р., згідно уточнюючого розрахунку ТОКП "Тернопільтеплокомуненерго", заборгованість в сумі 1355грн. 30коп., яка виникла в період з 01.10.2005р. по 01.05.2007р.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка за період з 01.06.2006р. по 01.05.2007р. становить 44 грн. 01 коп.

В процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення вищезазначених сум чи заперечень з приводу заявленого позову, а тому позовні вимоги про стягнення 1355грн. 30коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та 44 грн. 01 коп. інфляційних нарахувань підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем належними і допустимими доказами, у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України, і визнані відповідачем.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Державне мито та інші судові витрати згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів України ”Про державне мито”, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області вул. Петрушевича, 5, м. Тернопіль, ідент. код 08597014:

- на користь Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж "Тернопільтеплокомуненерго", вул. Київська, 3а, м. Тернопіль, код 03353590 –1355 (одна тисяча триста п’ятдесят п’ять) грн. 30 коп.  боргу, 44 (сорок чотири) грн. 01 коп. інфляційних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.   В решті позову відмовити.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання рішення "30" жовтня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.М. Бурда