ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  22/141

03.08.07

За позовом    товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд»

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Ронекс-2»

про                  стягнення 1 123, 53 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача          Васін В.О. –предст. за дов.,

від відповідача      не з’явився.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 1 123, 53 грн. (936, 36 грн. основного боргу, 88, 43 грн. пені,              53, 89 грн. інфляційних нарахувань та 15, 45 грн. 3% річних) у зв’язку з неналежним виконанням умов Договору № 22 від 09.12.05.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.07 порушено провадження у справі          № 22/141 та призначено її розгляд  на 14.05.07.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Саранюка В.І. №01-1/57 від18.07.07 «Про передачу справ», з метою уникнення затягування, справа №22/141 передана для подальшого розгляду судді Пасько М.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.07 справу прийнято до свого провадження суддею Пасько В.М. та призначено її розгляд на 03.08.07.

В судове засідання представник Відповідача не з”явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.           № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.05 між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд»(далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ронекс-2» (далі Відповідач) було укладено Договір поставки №22 (далі Договір).

Відповідно п.1.1. Договору Позивач зобов’язується передати у власність Відповідача мінеральну воду торгової марки «Ізумруд»в асортименті, соковмістні напої торгової марки «Іскра»і «Ревьера», інші продовольчі товари (далі Товар) окремими партіями за цінами, в асортименті та кількістю, що погоджуються Сторонами в накладних, які є невід’ємною частиною Договору, а відповідач зобов’язується прийняти товар і оплатити його на умовах данного Договору.

На виконання умов договору, згідно видаткових накладних №0137/11 від 08.02.06р., №1133/11 від 01.06.06р., №1647/11 від 06.07.06р., №2540/11 від 18.08.06р. (копії додані до матеріалів справи) Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму                936, 36 грн.

Відповідно до п.3.1., п.3.3. Договору Відповідач оплачує товар протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, отриманий товар не оплатив.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість за Договором поставки № 22 від 09.12.05 складає 936, 36 грн. основного боргу, 88, 43 грн. пені, 53, 89 грн. інфляційних нарахувань та 15, 45 грн. 3% річних. Сплата пені передбачена п. 7.1 Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається  (ст. 525 ЦК України) позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в сумі 936, 36 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 88,43 грн. підлягають задоволенню за уточненим розрахунком суду, розмір якої складає 88, 40 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань в сумі 53, 89 грн. та 3% річних в сумі 15,45 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком Позивача

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ронекс-2»(01000, м. Київ,           вул. Феодори Пушиної, 23/25, п/р 310 в КФКПБ «Експобанк»м. Києва,               МФО 322700 , або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд»(39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Л.Чайкіної, 37, п/р 1 у Кременчуцькій філії АК “Промислово-фінансовий банк”, МФО 331768, код 30343253) 936, 36 грн. основного боргу, 53, 89 грн. інфляційних нарахувань та 15, 45 грн. 3% річних, 88, 40 грн. пені, 102, 00 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 0,03 грн. пені відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько