ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/656

30.10.07

За позовом     Державної митної служби України

до                     Закритого акціонерного товариства "В.М."

про                    стягнення 4 695,72 грн.

Суддя  Хоменко М.Г.

Представники:

від позивача - Купрейчук Н.В.

від відповідача - Туз А.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Державної митної служби України (далі - позивач) до Закритого акціонерного товариства "В.М." (далі - відповідач) про стягнення 4 695,72 грн. (643,87 грн. - пеня, 4 051,85 грн. - штраф) штрафних санкцій за прострочку поставки товару згідно з договором купівлі-продажу № 05/11-02-94/1 від 17.10.2006.

12.10.2007 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення.

У судовому засіданні 16.10.2007 представник відповідача подав повторний відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю з підстав спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України.

Позивач подав письмові пояснення № 21/1499 від 30.10.2007 на повторний відзив відповідача, де зазначив, що положення ст. 250 ГК України не застосовуються до спірних правовідносин, а строк позовної давності в один рік, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, не сплинув.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 05/11-02-94/1 (далі - договір).

За умовами вказаного договору відповідач (продавець) зобов'язався доставити та передати у власність позивача (покупця) витратні матеріали для копіювальної техніки (далі - товар) відповідно до Специфікації на доставку товару, яка є невід'ємною частиною договору, а позивач - прийняти та оплатити товар на умовах, встановлених договором, на загальну суму 57 883,50 грн.

Відповідно до Специфікації на доставку товару відповідач повинен був поставити позивачу товар в строк - 1 календарний день з дня укладення договору.

Таким чином, товар мав бути поставлений позивачу в строк до 19.10.2006.

Проте, фактично товар був поставлений відповідачем наступним чином: 20.11.2006 - на суму 26 834,76 грн. (Акт про приймання матеріалів № 6/1 від 20.11.2006), 19.12.2006 - на суму 30 598,26 грн. (Акт про приймання матеріалів № 9/1 від 19.12.2006) та 15.01.2007 - на суму 450,48 грн. (Акт про приймання матеріалів № 1/1 від 15.01.2007).

Відповідач порушив зобов'язання, у встановлений строк товар не поставив.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до п. 8.1. договору за порушення строків поставки товару продавець (відповідач) повинен сплатити пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від вартості товару, з поставки якого допущено прострочення, за кожний день прострочення.

Таким чином, у зв’язку з простроченням поставки товару з відповідача необхідно стягнути пеню в сумі 643,87 грн., що відповідає розрахунку позивача.

Відповідно до п. 8.3. договору за порушення строків поставки товару понад 30 календарних днів, продавець (відповідач) повинен сплатити штраф у розмірі 7% вартості товару, щодо якого допущено таке порушення.

Отже, з відповідача також підлягає стягненню штраф у розмірі 4 051,85 грн., що відповідає розрахунку позивача.

Заперечення відповідача щодо спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України, не приймаються господарським судом до уваги, оскільки спірні правовідносини не являються адміністративно-правовими.

За наведених обставин, сума штрафних санкцій за прострочення поставки товару, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 4 695,72 грн.

Крім того, на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 258, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державної митної служби України задовольнити повністю.

2. Стягнути із Закритого акціонерного товариства "В.М." (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 4/6; банківські реквізити: р/р 0021 у філії АКІБ "Укрсиббанк", Київське регіональне управління, МФО 300733, код 24095427), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Державної митної служби України (04019, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г; Одержувач: ВДК у Шевченківському районі м. Києва, ЗКПО 26077968, Банк УДК у м. Києві, р/р 0011 МФО 820019) 643 (шістсот сорок три) грн. 87 коп. пені, 4 051 (чотири тисячі п'ятдесят одна) грн. 85 коп. штрафу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його  прийняття.

Суддя                                                                                                               М.Г.Хоменко