ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.07 р.                                                                               Справа № 11/210пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Жолоб Ю.О. – за довіреністю

від третьої особи: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного підприємства “Зернопродукт” м.Слов’янськ, Донецької області

третя особа без самостійних вимог на боці позивача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

до відповідача: Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” м.Донецьк

про зобов’язання відповідача укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб в редакції, викладеній у проекті договору,

У судовому засіданні, згідно ст.77 ГПК України,

з 17.09.07р. оголошена перерва до 18.09.07р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство “Зернопродукт” м.Слов’янськ, Донецької області, звернувся до господарського суду з вимогою до відповідача, Дочірнього підприємства “Донецький облавтодор” м.Донецьк, про зобов’язання відповідача укласти договір № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб в редакції, викладеній у проекті договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію  проекту договору  № 80 від 17.07.2006р. про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб,  копію договору купівлі-продажу від 21.01.2004р., зареєстрованого в реєстрі за № 1793, копію свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ №886886 на нерухоме майно, виданого 03.04.2006р. Райгородською селищною радою, копії листів  № 07/06 від 19.06.2006р., № 16/07 від 13.07.2006р., № 24/08 від 15.08.2006р., № 06/06 від 19.06.2006р., № 212/116 від 30.06.2006р. та інше.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву від 01.08.07р. б/н, в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

На запит господарського суду від 01.08.07р. через канцелярію суду надійшла довідка Головного управління статистики України від 08.08.07р. за № 22-15/2432, в якій вказано,                 що станом на 08.08.07р. в ЄДРПОУ значиться: Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - «Донецький облавтодор».

Позивач, в порядку ст.22 ГПК України, через канцелярію суду надав обґрунтування позовних вимог від 10.09.07р. та просить суд розглянути спір по суті та зобов’язати Дочірнє підприємство „Донецький облавтодор” ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України” укласти договір № 80 від 17.07.2006р., викладений в редакції проекту договору, та стягнути з відповідача судові витрати.

Суд прийняв до розгляду обґрунтування позову.

Згідно до ст.24 Господарського процесуального кодексу України, суд залучає належного відповідача - Дочірнє підприємство „Донецький облавтодор” ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України”.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення по суті справи від 14.09.07р. за № 2004/2106.

Відповідач надав через канцелярію суду клопотання та просить ознайомитися із  матеріалами справи. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Представників сторін та третьої особи було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу  України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України  - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу майна від 27.11.2004р., посвідченого державним нотаріусом Грецькою Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1793 Приватне підприємство “Зернопродукт” (позивач по справі) прийняв у власність від ТОВ “МелБАС” виробничі будівлі, що знаходяться в селищі Райгородок Слов’янського району по вулиці Кірова під номером 41 на земельній ділянці Райгородоцької селищної ради Слов’янського району Донецької області. Серед перелічених у вищевказаному договорі виробничих будівель, зазначене залізничне полотно № 3. Право власності ПП “Зернопродукт” на вказане залізничне  полотно також підтверджується свідоцтвом серії ЯЯЯ № 886886 про право власності на нерухоме майно, виданим 03.04.06р. на підставі рішення виконкому Райгородоцької селищної ради № 31 від 22.03.2006р.

Крім того, акт обстеження умов роботи на під’їзному шляху ПП „Зернопродукт” та станції примикання Придонецька Донецької залізниці від 09.06.2005р., договір № 2/77 про подачу та убору вагонів ПП „Зернопродукт” від 14.06.2005р. та паспорт під’їзного шляху підтверджують право власності позивача саме на залізничне полотно, розташоване у с.Райгородок Слов’янського району Донецької області, що примикає до путі № 4 станції „Придонецька” через стрілку 15.

Листом № 16/07 від 13.07.2006р. позивач направив на адресу ДП „Донецькоблавтодор” два примірники проекту договору від 17.07.2006р. № 80 про надання послуг з використання залізничної колії для виробничих потреб (підписаного з боку позивача).

В преамбулі вищевказаного проекту договору зазначено, що договір пропонується укласти   з підприємством ДП „Донецькоблавтодор”.

У супровідному листі № 16/07, який надсилався разом з проектами договору, був вказаний строк для відповіді.

Статтею 208 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами – юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними  як обов’язкові  умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими  за законом  чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальними правилами викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно  до ч.3 ст.181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно ч.4 вказаної статті за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Під час розгляду справи було встановлено, що спірною колією користується саме те підприємство, яке зазначено в довідці Головного управління статистики України  від 08.08.07р. № 22-15/2432: Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а не підприємство, яке зазначено в проекті договору № 80 від 17.07.2006р. Позивач не надає послуг ані підприємству, зазначеному в позовній заяві ДП „Донецький облавтодор”, ані підприємству зазначеному в проекті договору № 80 від 17.07.2006р. – ДП „Донецькоблавтодор”.

У даному випадку між позивачем та ДП „Донецький облавтодор” взагалі не породжуються майново-господарські зобов’язання, тому підприємства, зазначені в позовній заяві та у проекті договору не є суб’єктами господарювання, з якими у позивача могли б виникнути господарсько-договірні зобов’язання у розумінні ст.179 ГК України.

Відповідно до статті 108 Цивільного кодексу  перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно - правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов’язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до Статуту Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», затвердженого Наказом Державної служби автомобільних доріг України від 22.12.04р. № 928 підприємство ДП „Донецькоблавтодор”, зазначене в договорі  № 80, взагалі не існувало.

В п.1.2 ст.1 зазначеного Статуту зазначено, що ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є правонаступником інших підприємств, а саме: правонаступником зобов’язань та договорів ліквідованого обласного об’єднання державних дорожніх підприємств та реорганізованих дорожніх державних підприємств, які входили до його складу.

Згідно п.1.1 ст.1 Статуту ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» створене відповідно до наказу Державної служби України від 09.04.2002р. № 156 на власності ВАТ ДАК „Автомобільні дороги України”.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України № 93 від 05.03.02р. про зміни у структурі управління державними дорожніми підприємствами в Автономній Республіці Крим, областях і м.Севастополі утворене відкрите акціонерне товариство „Державна акціонерна компанія” Автомобільні дороги України”, реорганізовані дорожні державні підприємства шляхом їх злиття у дочірні підприємства Компанії та ліквідовані у зв’язку з цим об’єднання дорожніх державних підприємств в Автономній Республіці Крим і областях.

Додатком 2 до наказу  визначений перелік об’єднань державних дорожніх підприємств, що ліквідуються. З переліку вбачається, що серед зазначених підприємств відсутнє підприємство ДП „Донецькоблавтодор” та ДП «Донецький облавтодор», та вбачається, що ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» створено на базі Донецького обласного об’єднання державних дорожніх підприємств.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.02р. № 156 „Про створення дочірніх підприємств ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України” утворені дочірні підприємства відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія” Автомобільні дороги України. Додатком до вказаного наказу визначений перелік  цих підприємств, серед яких зазначене Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Із матеріалів справи вбачається, що  ДП «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» дійсно отримали на свою адресу проект договору, але за змістом проекту договору було визначено іншу особу,  яка не є юридичною та не визначено її повноваження. Крім того, не визначено предмет договору,  а саме: не зазначено колії.

Що стосується позовних вимог, то саме залізничне полотно, яке примикає до путі № 4   станції “Придонецька” через стрілку № 15 вже укладено договір за № 2/61 від 18.04.2003р.                між Донецькою залізницею та Дочірнім підприємством „Донецький облавтодор” відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”,               який на даний час діє, про що був повідомлений позивач листом за № 212/116 від 30.06.2006р.

Таким чином, позивач не довів, у розумінні ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України, що саме ДП «Донецькоблавтодор» користується зазначеною у позовній заяві колією та проект договору був направлений юридичній особі для укладання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.179, 180, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.108, 202, 208, Цивільного кодексу України на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимогах - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя