СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

18 жовтня 2007 року
Справа № 2-24/4509-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в АвтономнійРеспубліці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 17.07.2007 по справі № 2-24/4509-2007

за позовом           Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в АвтономнійРеспубліці Крим (вул. Сімферопольська, 3, Бахчисарай, 98403)

до           Приватного  підприємства "Касандра" (вул. Фрунзе, 35, Бахчисарай, 98400)

Приватного  підприємства "Антер" (бул. Вернадського, 42, Київ 30, 01030)

про визнання недійсними угод

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної  Республіки Крим від 17.07.2007 у справі № 2-24/4509-2007А (суддя Г.Г. Колосова) відмовлено у задоволенні позову  Державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим   до Приватного підприємства „Касандра”, Приватного підприємства „Антер” про визнання недійсними угод.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції  зазначив, що  податковим органом  не надано доказів, підтверджуючих укладення відповідачами угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, що є  необхідним для визнання угоди недійсною.

Позивач оскаржує постанову суду першої інстанції у зв’язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вважає, що у відповідачів був намір  для укладення угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства, оскільки один з відповідачів не  сплачував податки та не подавав  відомості про результати своїх фінансово-господарських відносин з жовтня 2002 року,  про що є  відповідне рішення суду.

Розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна  О.А. від 18.10.2007 у зв’язку із відпусткою судді Гоголя Ю.М. у складі колегії було замінено суддю Гоголя Ю.М. на суддю Щепанську О.А. Головуючим у справі призначено суддю Голика В.С.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на придбання, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

У даному випадку, такими правочинами є договори купівлі-продажу, укладені між відповідачами по справі.

Відповідно до частини  1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Яких-небудь доказів того, що  укладена між відповідачами угода завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, податковим органом не надано а ні суду першої інстанції, а ні апеляційному господарському суду.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що  зняття з податкового обліку, так саме як і вилучення з реєстру ЄДРПОУ само по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи  і до моменту виключення з Державного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

За таких  обставин, судова колегія не вбачає  правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну  скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим  від 17.07.2007 у справі № 2-24/4509-2007 А  залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      Н.П. Горошко

О.А. Щепанська