ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.07 р.
Справа № 31/231пн

Господарський суд Донецької
області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Лазебній
Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
м. Макіївка

до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 м. Донецьк

про визнання права власності

В присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: не з'явився, про
час та день судового засідання був повідомлений належним чином

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємць ОСОБА_1
м. Макіївка звернувся із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м.
Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно - гараж загальною площею
63,7 мІ, Літ.-В, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на технічний паспорт виданий на його ім'я КП БТІ м. Донецька,
довідку БТІ від ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_3, відповідно до якої вбачається, що гараж
Літ. - В, загальною площею 63,7 мІ, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є
самочинним будівництвом, а домоволодіння НОМЕР_2, на якому збудований гараж
зареєстровано за Крамаренко Андрієм Вікторовичем, на експертний висновок
НОМЕР_1.

Відповідач надав відзив (вх.НОМЕР_4
від ІНФОРМАЦІЯ_2р.), у якому позовні вимоги визнав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений,
про причини неявки повідомив, надіслав до канцелярії господарського суду
клопотання (вх.НОМЕР_5від ІНФОРМАЦІЯ_2р.) про неможливість явки в судове
засідання, у зв'язку з черговою відпусткою і просить розглянути справу за його
відсутності.

Відповідно до ст.75 ГПК України
розгляд справи здійснено за наявними матеріалами.

Технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив
наступне.

Згідно нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_3р., укладеного між ОСОБА_3 (продавець)
та ОСОБА_1(покупець), продавець продав, а покупець купив житловий будинок номер
АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0789 га, яка належала
продавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

На підставі зазначеного договору БТІ
зареєструвало право власності на домоволодіння - житловий будинок по АДРЕСА_1
за позивачем.

Відповідно до договору підряду
НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_4р. (далі -договір) укладеного між ТОВ „ТД „Евросервіс-Восток”
(підрядчик) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1(замовник), підрядчик
зобов'язувався виконати будівельно-монтажні роботи по зведенню гаража по
АДРЕСА_1. Згідно акта приймання-передачі виконані роботи від ІНФОРМАЦІЯ_5р.
вбачається, що роботи підрядником виконані в установлений строк та в повному
об'ємі відповідно до договору. Право власності на зазначену будівлю гаражу у
встановленому порядку ОСОБА_1 не зареєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_6р. позивач уклав з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 договір оренди №1 від ІНФОРМАЦІЯ_6р.
(далі - договір), з якого вбачається, що ОСОБА_2 (орендар) прийняла у тимчасове
платне користування від підприємця ОСОБА_1 (орендодавець)  нерухоме майно - гараж загальною площею 63,7
мІ, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В п.4.1, п.4.2 договору зазначається,
що орендар зобов'язаний сплачувати щомісяця орендну плату у розмірі 700 грн. не
пізніше 15 числа кожного місяця.

Листом
відІНФОРМАЦІЯ_7р.НОМЕР_7позивач повідомив відповідача про порушення останнім
умов договору оренди, що є підставою відмови від договору оренди відповідно до
п.8.5 договору та ст.782 ЦК України.

Листом від ІНФОРМАЦІЯ_8р. фізична
особа - підприємець ОСОБА_2 на лист відІНФОРМАЦІЯ_7р.НОМЕР_7повідомила, що за
даними КП БТІ м. Донецька, гараж по АДРЕСА_1 не є власністю ОСОБА_1, тому
вимоги щодо передачі об'єкту оренди - гаражу не можуть бути виконані.

Оскільки відповідачем не визнається
право власності позивача на зазначений об'єкт нерухомості, то позивач з посиланням
на ст.392 ЦК України звернувся до суду з позовом про визнання права власності
на спірне майно.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Відповідно до ст.120 ЦК України при
переході права власності на будівлю, право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод.

На підставі договору купівлі -
продажу від ІНФОРМАЦІЯ_9р. посвідченого нотаріусом, позивач придбав у власність
як фізична особа житловий будинок НОМЕР_2 поАДРЕСА_1 та земельну ділянку за
цією ж адресою, площею 0,0789 га для обслуговування та будівництва житлового
будинку та господарських будівель.

Таким чином позивач є власником
земельної ділянки на підставі договору купівлі - продажу  від ІНФОРМАЦІЯ_9р.

За приписами п.4 ст.373 та ст.375 ЦК
України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового призначення зводити на ній будівлі та споруди і
власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інші нерухоме майно за умови додержання архітектурних, будівельних,
санітарних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Разом з тим встановлено, що
позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності, який має право використовувати
для підприємницької діяльності все належне йому на праві приватної власності
майно, без відповідного дозволу та узгодження проекту  здійснив на земельній ділянці по вул. Ульріха
44 у м. Донецьку будівництво гаража, що фактично є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документів, що
самочинно збудований фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1м. Макіївка гараж по
АДРЕСА_1 порушує права інших осіб.

Відповідно довідки БТІ від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
НОМЕР_3, вбачається що гараж Літ. - В, загальною площею 63,7 мІ, розташований
за адресою: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, збудований на земельній ділянці
де знаходиться зареєстроване за ОСОБА_1домомволодіння.

Згідно експертного висновку НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_1р. проведеного Приватним підприємством „Експерт-Оцінка”
(свідоцтво НОМЕР_8 видане Міністерством юстиції України) спірна будівля - гараж
по АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним нормам та технічним умовам і може
бути прийнято в експлуатацію. Факт зведення гаражу за рахунок коштів позивача
як СПД підтверджується договором підряду та товарними чеками на придбання
будівельних матеріалів.

Суд дійшов висновку, що позивач як
землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання його
права власності на підставі ст.392, ст.376 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вимоги ст.392, ст.376
Цивільного кодексу України, ст.120 Земельного Кодексу України, а також
відповідність спірного об'єкту будівельним нормам та правилам, відсутність
будь-яких доказів порушення прав інших осіб, в зв'язку з самочинним
будівництвом та визнання позову відповідачем, позовні вимоги про визнання права
власності на нерухоме майно - гараж загальною площею 63,7 мІ, Літ.-В,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають віднесенню на
відповідача повністю з причини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.392,376 Цивільного кодексу України, ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Макіївка до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м.
Донецьк визнання права власності на нерухоме майно - гараж загальною площею
63,7 мІ, Літ.-В, розташований за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити повністю.

Визнати право власності за Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_9) на нерухоме майно - гараж
загальною площею 63,7 мІ, Літ.-В, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати у справі покласти на
відповідача.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського
суду.

Суддя
Ушенко Л.В.