ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
№ 47/76-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Дунаєвської Н.Г.,
Рибака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Державного підприємства "ІОМЗ-Холдинг"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року

у справі
№ 47/76-05 господарського суду Харківської області

за позовом
Державного підприємства "ІОМЗ-Холдинг"

до
ПП "Ізюмський оптико-механічний завод"

про
зобов’язання повернути матеріальні цінності на суму 436524,66 грн.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явились,

відповідача
Ігнатьєва В.А.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2007 року у справі № 47/76-05 (суддя: Светлічний Ю.В.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року (судді: Пушай В.І., Плужник О.В., Барбашова С.В.) заяву стягувача про уточнення наказу суду від 22.04.2005 р. та скасування поворотного наказу суду від 04.12.2006 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просив оскаржувані судові акти скасувати та задовольнити заяву стягувача.  В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що господарським судом не повно з’ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга  підлягає  задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановили господарські суди, в лютому 2005 р. позивач звернувся з позовом до суду про зобов’язання відповідача повернути матеріальні цінності, які знаходились у відповідача на підставі договорів відповідального зберігання №121 від 26.08.2003 р., №126 від 23.09.2003 р., №148 від 28.12.2003 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2005 р. у справі № 47/76-05 позов задоволено: зобов’язано відповідача повернути позивачу матеріальні цінності в справному стані на суму 436524,66 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 1700 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання цього рішення суд видав наказ від 22.04.2005 р. у якому зазначив лише про стягнення з відповідача на користь позивача 1700 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В жовтні 2005 року позивач звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду. Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2005 р. заяву позивача задоволено: змінено спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних цінностей згідно наданого позивачем переліком на суму 436524,66 грн.

19.10.2005 року  господарський суд Харківської області видав наказ про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних цінностей згідно наданого позивачем переліком на суму 436524,66 грн.

З постанови державного виконавця від 25.04.2006 р. та довідки № 339 від 29.11.2006 р. вбачається, що наказ господарського суду Харківської області від 19.10.2005 року виконано у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2006 р. скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2005 р. та відмовлено у задоволенні заяви стягувача про зміну способу виконання рішення.

На виконання зазначеної постанови господарський суд Харківської області видав поворотний наказ від 04.12.2006 р.

В березні 2007 року позивач звернувся до господарського суду з заявою про скасування поворотного наказу та уточнення наказу від 22.04.2005 року.

З матеріалів справи вбачається, що господарські суди, приймаючи оскаржувану ухвалу та постанову виходили з того, що накази суду від 22.04.2005 р. та від 04.12.2006 р. видані на законних підставах та не суперечать рішенню господарського суду Харківської області від 11.04.2005 р.

Окрім того, апеляційний господарський суд зазначив, що поворотний наказ скасуванню не підлягає, оскільки зазначений наказ видано в зв’язку з скасуванням ухвали господарського суду про зміну способу виконання рішення суду від 19.10.2005 р., на підставі якої видавався наказ господарського суду від 19.10.2005 року.

Однак, господарські суди прийшли до передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви стягувача, оскільки не звернули увагу на зазначені нижче обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення державного мита надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Таким чином, ст. 116 ГПК України не передбачає можливості видавати наказ на виконання ухвали про зміну способу виконання рішення.

Водночас, відповідно до вимог ст. 122 ГПК України якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою. Видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

З аналізу ст. 116 ГПК України вбачається, що поворот виконання рішення можливий за наявності одночасно таких умов: 1) якщо змінено чи скасовано рішення, постанову і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду; 2) якщо підтверджено виконання раніше прийнятого рішення, тобто суду надається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Як зазначили господарські суди, рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2005 р. у справі № 47/76-05, яким позов задоволено, набрало законної сили  та воно не скасовано і не змінено судами апеляційної чи касаційної судових інстанцій. Таким чином, у господарського суду були відсутні правові підстави для видачі поворотного наказу. За таких обставин, поворотний наказ не відповідає вимогам норм процесуального права.

Окрім того, поворотний наказ видано без достатньої правової підстави, оскільки його видача відбулась в поворот виконання наказу, виданого на виконання ухвали про зміну способу виконання рішення, яка була  скасована, тоді як на виконання такої ухвали наказ не видається.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про неправильне застосування господарськими судами ст. 116, 122 ГПК України.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, ухвала місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді господарському суду слід звернуту увагу на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, законність, обов’язковість рішень господарського суду. Відтак, судам потрібно з’ясувати чи виконано поворотний наказ та в разі його виконання здійснити заходів для забезпечення виконання судового рішення та відновлення порушених прав позивача (стягувача).

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.04.2007 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року у справі № 47/76-05 скасувати.

Справу передати господарському суду Харківської області для нового розгляду.

Головуючий, суддя                                                       М. Михайлюк

Судді:                                                                              Н. Дунаєвська

В. Рибак