ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 р.
№ 2-5/1714-2006А(2-5/14172-2005А)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г.,  Швеця В.О.

за участю представників сторін
позивача

відповідача

розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

Перець О.І. дов. від 30.08.2007 року

не з'явились, належно повідомлені про час і місце слухання справи

Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від
17.05.2006 року

у справі
№ 2-5/1714-2006А

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Нижньогірський"

до
Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішення

В серпні 2005 року Відкрите акціонерне товариство "Нижньогірський" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Джанкойської    об’єднаної    державної    податкової   інспекції  в Автономній

Доповідач Гоголь Т.Г.

Республіці Крим (правонаступником якої є - Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 22.12.204 року №/0, №/0, №/0, № /0, № /0 № /0, № /0, № /0, № /0, № /0, № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що вказані податкові повідомлення-рішення направлені в порушення порядку, встановленого Законом України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Крім того, скаржник посилався на те, що адміністративно-господарські санкції застосовані відповідачем після закінчення строку, встановленого статтею 250 Господарського кодексу України.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.01.2006 року (суддя Гаврилюк М.П.) позов задоволено частково, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.12.2004 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у сумі 41431,76 грн. з посиланням на те, що зазначені штрафні санкції (які є адміністративно-господарськими санкціями) застосовані після закінчення строку з дня порушення господарюючим суб'єктом, встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що інші штрафні санкції застосовані у зв’язку з порушенням податкового законодавства і у межах встановленого податковим законодавством строку –1095днів.

Спір розглядався за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим, постанову від 19.01.2006 року переглянуто в апеляційному порядку і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 року (судді: Градова О.Г., Дугаренко О.В., Голик В.С.) змінено, резолютивну частину викладено в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим № /0 від 22.12.2004 року про застосування до Відкритого акціонерного товариства "Нижньогірський" штрафних санкцій у сумі 41431,76 грн. визнати недійсним у частині застосування штрафних санкцій у сумі 40636,76 грн. і у частині визначення суми штрафних санкцій -795 сумою податкового зобов’язання. В іншій частині позову відмовити". При цьому суд апеляційної інстанції відзначив, що дана справа є господарською (підвідомча господарському суду), оскільки до юрисдикції адміністративних судів віднесені лише ті публічно-правові спори, які виникають зі здійснення суб'єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Апеляційна скарга розглядалася за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.01.2006 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 року в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим № /0 від 22.12.2004 року у сумі 41431,76 грн., повністю відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що попередні судові акти прийняті з порушенням норм матеріального права, а саме частини 2 статті 238, частини 1 статті 241, частини 1 статті 250 Господарського кодексу України. При цьому, скаржник вважає правильним застосування норм Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", як спеціального закону з питань оподаткування щодо спеціального терміну давності, визначеного статтею 15 цього ж Закону. Натомість строки застосування до суб’єктів господарювання адміністративно - господарських санкцій, які передбачені статтею 250 Господарського кодексу України, на думку скаржника, не поширюються на фінансові санкції, що застосовуються органами державної податкової служби до порушників податкового чи іншого законодавства.

Відкрите акціонерне товариство "Нижньогірський" не скористалося своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" завданням органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що виконуючи визначену вказаним Законом функцію, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим здійснила планову комплексну документальну перевірку дотримання підприємством вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, в результаті якої виявлено ряд порушень податкового законодавства, про що складений акт від 20 грудня 2004 року №480/23-01/. На підставі названого акта, в порядку, визначеному статтею 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", інспекцією прийняті спірні повідомлення рішення, тобто між позивачем та державною податковою інспекцією виникли податкові правовідносини і, в даному випадку, сторони виступають як носії суб'єктивних прав та обов'язків, зміст яких визначений названими Законами.

Отже, Відкрите акціонерне товариство "Нижньогірський" завод Чорноморського флоту" Міністерства оборони Російської Федерації звернулося до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим саме як до державного органу, на який покладено здійснювати відповідні функції, зокрема, визначені Законами України "Про державну податкову службу в Україні" та "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки сторонами (відповідачами) у ній є орган виконавчої влади - Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим, яка здійснює владні управлінські функції на основі законодавства про оподаткування.

Частина перша пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що дана справа мала вирішуватись апеляційним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, розглянувши дану справу та ухваливши оскаржувану постанову за правилами  Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому прийнята у справі постанова від 17.05.2006 року підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.05.2006 року у справі № 2-5/1714-2006А скасувати, справу скерувати до Севастопольського апеляційного господарського суду на новий розгляд за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                                       Т.Добролюбова

Судді                                                                                           В. Гоголь

В. Швець