ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" листопада 2007 р.
Справа № 28/27-07-596

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Поліщук Л.В.

Таценко Н. Б.

Склад судової колегії змінений згідно розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду №147 від 05.11.2007р.

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін:

від позивача —Безверхий А.М. - по довіреності;

від відповідача —не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ФАР”

на ухвалу господарського суду Одеської області від 03.10.2007р. про скасування ухвали від 09.07.2007р. в порядку ст.121 ГПК України

по справі № 28/27-07-596

за позовом  Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФАР”

про стягнення заборгованості в сумі 390907,03грн.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 06.11.2007р. відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Встановив:

В січні 2007р. Відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФАР” про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 390907,03грн., посилаючись на ст.ст.623, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.193 ГК України. Одночасно позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.04.2007р. позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 390907,03грн., 3909грн. витрат по сплаті держмита та 118грн. - на ІТЗ судового процесу. Рішення суду першої інстанції мотивоване приписами ст.ст.11, 13, 16, 1054, 1048, 1049, 526, ч.1 ст.549 ЦК України, ст.ст.20, 193, ч.2 ст.218 ГК України; порушенням відповідачем умов кредитного договору, що надало позивачу право вимагати дострокового погашення кредиту та сплати пені.

На виконання рішення від 20.04.2007р. господарським судом Одеської області 04.05.2007р. виданий наказ.

22.06.2007р. ТОВ “ФАР” подало до суду першої інстанції заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області строком на шість місяців рівними частками з помісячною сплатою до 15 числа щомісячно, посилаючись на скрутне фінансове становище товариства, існуючу дебіторську заборгованість в розмірі 253300грн, відсутність коштів на рахунку ТОВ “ФАР” та зазначаючи, що подальше виконання наказу призведе заявника до банкрутства.

Ухвалою місцевого господарського суду від 09.07.2007р. на підставі ст.121 ГПК України заяву ТОВ “ФАР” про розстрочку виконання рішення задоволено; розстрочено виконання рішення господарського суду Одеської області по справі №28/27-07-596 строком на шість місяців рівними частками щомісячно по 65822,40грн. до 15 числа.

29.08.2007р. ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” звернувся до суду з заявою про скасування ухвали  господарського суду Одеської області від 09.07.2007р., посилаючись на непогашення боржником у строк до 15.08.2007р. 55822,40грн. згідно з умовами надання розстрочки за ухвалою суду від 09.07.2007р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.10.2007р. (суддя —Гуляк Г.І.) заяву про скасування ухвали суду від 09.07.2007р. про розстрочку чинного рішення від 23.04.2007р. задоволено; ухвалу господарського суду Одеської області від 09.07.2007р. про розстрочку виконання рішення від 23.04.2007р. скасовано на підставі ст.121 ГПК України. Ухвала суду мотивована невиконанням відповідачем встановленої судом розстрочки: станом на 29.08.2007р. ТОВ “ФАР” сплатило лише 10000грн.; доказів виконання вказаної ухвали суду відповідачем не надано.

Не погодившись з ухвалою суду від 03.10.2007р., ТОВ “ФАР” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 03.10.2007р., ухвалу  господарського суду Одеської області від 09.07.2007р. про розстрочку виконання рішення залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог ТОВ “ФАР” посилається на неналежне повідомлення судом скаржника про час та місце засідання суду, що є підставою для скасування вказаної ухвали згідно ст.104 ГПК України; надуманість тверджень позивача щодо невиконання відповідачем умов ухвали суду про розстрочку виконання рішення, оскільки станом на 29.08.2007р. ТОВ “ФАР” було перераховано на рахунок позивача 20000грн., в період з 31.08.2007р. по 14.09.2007р. - 21000грн.; помилкове зазначення в оскаржуваній ухвалі дати рішення, що підлягає виконанню —23.04.2007р., замість 20.04.2007р.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ “ФАР”. На його думку ухвала суду від 03.10.2007р. винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права; станом на 03.10.2007р. скаржник повинен був сплатити 197467,20грн., але ним було сплачено лише 41000грн.; на протязі трьох місяців відповідач не здійснив жодного платежу; апеляційна скарга подана з метою затягування виконання судового рішення та ухилення від повернення заборгованості позивачеві.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник стягувача підтримав свої заперечення з апеляційної скарги.

Представник ТОВ “ФАР” у засідання суду апеляційної інстанції не з'явився незважаючи на належне повідомлення про час і місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході апеляційного провадження ТОВ “ФАР”, звернувшись до господарського суду з заявою про розстрочку виконання рішення, надало суду першої інстанції документи які підтверджують обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме: лист позивача Державній виконавчій службі з якого вбачається, що залишок коштів на рахунку відповідача складає 0,00грн. та балансову довідку, що підтверджує дебіторську заборгованість ТОВ “ФАР” в сумі 253300грн. З наданих документів суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості вказаної заяви відповідача та ухвалою суду від 09.07.2007р. розстрочив виконання рішення господарського суду Одеської області строком на шість місяців рівними частками щомісячно по 65822,40грн. до 15 числа на підставі ст.121 ГПК України.

Зазначена ухвала у встановленому порядку позивачем (стягувачем) оскаржена не була.

Заява ТОВ “ФАР” про розстрочку виконання рішення від 21.06.2007р. (а.с.79) та лист Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” (а.с.80) свідчать про те, що Друга державна виконавча служба у Малиновському районі м. Одеси наклала арешт постановою від 31.05.2007р. на суму 434457,43грн. на рахунки ТОВ “ФАР”. Останнє у заяві зазначає, що наказ господарського суду по даній справі був пред'явлений до виконання до Другого відділу ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси.

29.08.2007р. ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” звернувся до місцевого господарського суду з заявою про скасування ухвали суду від 09.07.2007р. В обґрунтування своєї вимоги позивач надав суду виписку з історії руху по рахунку ТОВ “ФАР” за період з 07.08.2007р. по 23.08.2007р. та меморіальний ордер №462.5 від 07.08.2007р. з яких вбачається погашення ТОВ “ФАР” заборгованості лише в сумі 10000грн.

Господарський суд Одеської області погодився з доводами стягувача та ухвалою  від 03.10.2007р. скасував свою ухвалу від 09.07.2007р. про розстрочку виконання рішення від 23.04.2007р., визнавши обставину невиконання ТОВ “ФАР” умов названої розстрочки виконання рішення підставою для скасування ухвали від 09.07.2007р. згідно ст.121 ГПК України.

Проте ст.121 ГПК України передбачає винесення господарським судом ухвал про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Приписи Господарського процесуального кодексу України не надають господарському суду першої інстанції повноваження з скасування власних ухвал, винесених з того чи іншого питання. Зокрема, ст.121 ГПК України не передбачає можливість винесення судом першої інстанції ухвали про скасування ухвали про відстрочку, розстрочку, зміну способу та порядку виконання рішень, ухвал, постанов.

Згідно ст.106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ч.3 ст.121 ГПК України передбачає можливість оскарження зазначених вище ухвал у встановленому порядку, цим правом ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” як стягувач не скористався.

Таким чином, повноваження по скасуванню ухвал місцевого господарського суду про  розстрочку виконання рішення в порядку ст.121 ГПК України мають суди апеляційної та касаційної інстанції.

Абз.3 п.6 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002р. №04-5/365 “Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України” встановлено, що ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що  державною виконавчою службою підлягають виконанню як виконавчі документи ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом.

Отже, ухвала про розстрочку виконання рішення є виконавчим документом і у випадку, якщо боржником вона добровільно не виконується, стягувач має право звернутися до відповідного органу Державної виконавчої служби для її примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження”.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована; при цьому вимоги апеляційної скарги щодо залишення без змін ухвали від 09.07.2007р. не підлягають задоволенню, оскільки остання ніким не оскаржена, є чинною і підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Твердження скаржника щодо його неповідомлення належним чином про час та місце розгляду заяви ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” в особі Одеської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” про скасування ухвали суду про розстрочку виконання рішення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Поштове повідомлення за №255072, яке вручено ТОВ “ФАР” 28.09.2007р., підтверджує сповіщення останнього про відкладення розгляду заяви на 03.10.2007р. Крім того, розгляд заяви неодноразово відкладався через нез'явлення у судове засідання представника відповідача, отже відповідна частина доводів апеляційної скарги не може прийматись до уваги як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, як і помилкове зазначення в ній “23.04.2007р.” датою прийняття судом першої інстанції рішення в даній справі.

Керуючись ст. ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ФАР” задовольнити частково,  ухвалу господарського суду Одеської області від 03.10.2007р. скасувати.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                               М.А. Мишкіна

Судді:                                                                                         Л.В. Поліщук

Н.Б. Таценко