ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.09.2007
Справа №2-22/8242-2007А

За позовом - ДП «Кримський винний дім» товариства з обмеженою відповідальністю «L’EMPIRE  DU VIN» (м.Феодосія вул.  Л.Самариної,19)

До відповідача    ДПІ у м.Феодосії  (м.Феодосія,  вул.Кримська, 82-В )

Про скасування   податкового повідомлення-рішення недійсним

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової В.І.

Представники:

Від позивача –  Тюміна К.П. –  пред-к, дов.09.07.2007 р.

Коваль О.Ф. – пред-к, дов. від 08.01.2007 р.

Від відповідача – Шумілова Н.А. – пред-к, дов. від 09.09.2006 р

Сутність спору:  ДП «Кримський винний дім»  товариства з обмеженою відповідальністю «L’EMPIRE  DU VIN»  ( далі позивач)  звернулось  до суду  з позовом, в якому просило визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Феодосії ( далі відповідач)  від 1810.2006 р. № 000448/15956/2/0. Вимоги мотивовані тим, що відповідач провів  планову документальну перевірку позивача, за результатами якої склав акт № 956/23-1/32945625 від 28.09.2006 р.  , в якому зробив помилкові висновки про порушення останнім Декрету КМУ “Про акцизний збір” та положень Закону України  “Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”. На підставі зазначеного акту 18.10.2006 р. відповідачем  прийнято податкове повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0 з порушенням  приписів  норм матеріального права , що встановлюють порядок визначення  та сплати  до бюджету акцизного збору , та приписів  нормативних актів , які встановлюють  компетенцію  органів  податкової  служби щодо визначення  податкових зобов’язань.

Представники позивача  під час судового засідання, яке  відбулось 12.07.2007 р., наполягали на задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 49, 51 КАСУ, позивач уточнив позовні вимоги ( вих. № 11-юр/07 від 17.07.2007 р.), просив визнати нечинними та скасувати  податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.10.2006 р. № 000448/15956/2/0, від 11.01.2007 р. № 000818/000042301/1, від 22.03.2007 р. № 000960//2 та від 31.05.2007 р. № 000511//3.

Представники позивача під час судового засідання, яке відбулось 14.09.2007 р. наполягали на задоволенні    позовних вимог, просив скасувати  податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.10.2006 р. № 000448/15956/2/0, від 11.01.2007 р. № 000818/000042301/1, від 22.03.2007 р. № 000960//2 та від 31.05.2007 р. № 000511//3.

у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов ( вих. .№ 1736/9/10-0 від 11.07.2007р.), в якому с позовними вимогами не погодився.

Представники відповідача під час удових засідань, які відбулись 12.07.2007 р. та 14.09.2007 р.,  заперечували  проти задоволення позовних вимог, вказавши , висновки , зафіксовані в акті  № 956/23-1/32945625 від 28.09.2006 р, зроблені на підставі діючого законодавства в наслідок ретельного вивчення усіх обставин справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,  суд

встановив:

На підставі  направлень  № 382 від 30.06.2006 р. та №  576 від 08.09.2006 р.  працівники відповідача  провели  планову документальну  перевірку  фінансово-господарської  діяльності позивача , за результатами якої склав  29.09.2006 р. Акт № 956/23-1/ 32945625 .  У зазначеному акті відповідачем зроблений висновок про порушення позивачем, зокрема,  ч.3 ст. 4 Декрету КМУ “Про акцизний збір” , що на думку відповідача призвело  до заниження  податкових зобов’язань  по акцизному  збору у травні, червні, липні, серпні, вересні 2005 р.  та січні, лютому, березні, квітні, травні 2006 р. на суму 187107,51 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем  18.10.2006 р. прийнято податкове повідомлення-рішення  № 000448/15956/2/0, відповідно до якого позивач мав сплатити  280661, 27 грн. , з яких 187107,51  грн. – за основним платежем та 93553,76 грн. -  за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач відповідно до пункту 5.2 Закону України

"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  звернувся  до відповідача   зі скаргою про перегляд податкового повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р.

Відповідач    29.12.2006 р.   прийняв рішення  за результатами розгляду вказаної скарги позивача про залишення без змін податкового повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р.    та відмову  у задоволенні вказаної  скарги.

На підставі акту перевірки № 956/23-1/32945625  відповідач  11.01.2007 р. прийняв податкове повідомлення – рішення № 000818/000042301/1 , відповідно до якого позивач мав сплатити  280661, 27 грн. , з яких 187107,51  грн. – за основним платежем та 93553,76 грн. -  за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач  12.01.2007 р. звернувся до ДПА в АРК зі скаргою на рішення відповідача, просив скасувати податкове повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р.

ДПА в АРК 13.03.2007 р. прийняла рішення № 608/10/25-021 про результати розгляду повторної скарги, залишила без змін податкове повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р. та рішення відповідача  № 3880/10/25-0 від 29.12.2006 р., прийняте  за результатами розгляду  первісної скарги позивача.

Відповідач 22.03.2007 р. на підставі акту  перевірки № 956/23-1/32945625 від 29.09.206 р.  прийняв податкове повідомлення – рішення № 000960//2  про визначення позивачу податкового зобов’язання по  акцизному збору  у сумі 280661, 27 грн. , з яких 187107,51  грн. – за основним платежем та 93553,76 грн. -  за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач надіслав на адресу ДПА України  скаргу  на податкове повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р. ,  рішення відповідача  № 3880/10/25-0 від 29.12..2006 р., рішення ДПА в АРК  № 608/10/25-021  від 13.03.2007 р.

За результатами розгляду вказаної скарги ДПА  України  24.05.2007 р. прийнято рішення № 5055/6/25-0115 про залишення без змін податкового повідомлення-рішення № 000448/15956/2/0  від 18.10.2006 р. ,  рішення відповідача  № 3880/10/25-0 від 29.12.2006 р., рішення ДПА в АРК  № 608/10/25-021  від 13.03.2007 р.

На підставі акту перевірки № 956/23-1/32945625  відповідач  31.05.2007 р. прийняв податкове повідомлення-рішення № 000511//3 про визначення позивачу податкового зобов’язання по  акцизному збору  у сумі 280661, 27 грн. , з яких 187107,51 грн. – за основним платежем та 93553,76 грн. -  за штрафними (фінансовими) санкціями.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Ст. 67 Конституції України  визначає, що кожен  зобов’язаний сплачувати  податки і збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Ст. 4 Закону України “Про державну податкову службу в України” визначає, що  Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. До прав органів державної податкової служби відноситься згідно з п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в України”  здійснення документальних невиїзних перевірок,  а також планових та позапланових  виїзних перевірок  своєчасності , достовірності  повноти нарахування  і сплати податків  та зборів ( обов’язкових  платежів ) ,  додержання  валютного законодавства юридичними  особами, їх філіями, відділеннями іншими відокремленими підрозділами, що не мають статус  юридичної особи а також фізичними  особами, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності.  У ст. 11-1 вказаного закону  визначені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок. Плановою виїзною перевіркою вважається  перевірка  платника податків , яка передбачена  у плані роботи органу державної податкової служби  і проводиться за місцезнаходженням платника податків . Право на проведення  планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку , коли йому не пізніше ніж за десять днів  до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Відповідно до ст.1 Декрету КМУ “Про акцизний збір” акцизний збір – це непрямий податок на окремі товари ( продукцію), визначені  законом як підакцизні, який включається до ціни цих товарів (продукції).

Ст.2 зазначеного Декрету визначає, що  платником акцизного збору є, зокрема,  суб’єкти  підприємницької  діяльності – виробники  підакцизних товарів на митній території України.

Об’єктом оподаткування  згідно п.а ст.3 Декрету КМУ “Про акцизний збір”  є обороти з реалізації виготовлених в Україні підакцизних товарів .

Порядок  обчислення акцизного збору  визначений  у ст. 4  зазначеного Декрету КМУ. П.а) та б) ціє статті встановлюють, що акцизний збір обчислюється за ставками у процентах до обороту з продажу  товарів, що вироблені на митної території України , виходячи з їх вартості, за встановленими виробником максимальними роздрібними цінами на товари, які він виробляє, без ПДВ та акцизного збору , або у твердих сумах  з одиниці реалізованого товару (продукції). Датою виникнення податкових зобов’язань з продажу підакцизних товарів (продукції) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що настала раніше:

або дата зарахування коштів від покупця  на банківський рахунок  платника акцизного збору як оплата товарів (продукції),що продаються;

або дата відвантаження (передачі) товарів (продукції).

У ст. 6 Декрету КМУ “Про акцизний збір” встановлено, що суми акцизного збору , які підлягають сплаті, визначаються платниками самостійно виходячи з обсягів реалізованих  підакцизних товарів (продукції) за встановленими ставками. Акцизний  збір сплачується до бюджету у строки, визначені відповідним законом.

Особливості  нарахування та сплати  акцизного збору, що справляється з виготовлених українськими виробниками та ввезених на територію України алкогольних напоїв та тютюнових виробів  визначені в Законі України “Про акцизний збір  на алкогольні напої та тютюнові вироби”.

Відповідно до п.4 ст. 7 зазначеного закону  українські підприємства-виробники, що реалізують продукцію , сплачують акцизний збір до відповідного бюджету після  здійснення обороту з реалізації алкогольних напоїв на третій робочий день.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення  зобов’язань  юридичних або фізичних осіб  перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів ( обов‘язкових платежів) є Закон України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Ст. 1 закону визначає, що податковим боргом ( недоїмкою)  є податкове  зобов’язання ( з урахуванням  штрафних санкцій  за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку , але не сплачене  у встановлений строк, а також пеня , нарахована  на суму такого податкового зобов’язання.

Ст.17 Закон України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначає порядок  нарахування штрафних санкції за порушення податкового законодавства платником податків

Позивачем надана копія договору  комісії № 75 , укладеного 27.09.2004 р. з ТОВ «Торговий дім «Мегаполіс» , відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов’язання  за дорученням першого  вчиняти від  свого імені за  його рахунок  в терміни та в порядку , визначених зазначеним договором,  правочини  по реалізації (продажу) товарів, наданих позивачем.

До матеріалах справи додані звіти комісіонера за травень, червень, липень, серпень, вересень 2005 р.  та січень , лютий, березень, квітень, травень  2006 р.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що працівники відповідача зробили висновок про порушення позивачем  ч.3 ст. 4 Декрету КМУ “Про акцизний збір” саме тому, що він визначав суму акцизного збору, яка підлягала сплаті до бюджету не в день відвантаження  (передачі)  товарів (продукції) ТОВ «Торговий дім «Мегаполіс», а при отриманні від останнього інформації про здійснення реалізації, переданої йому  відповідно до умов договору комісії № 75 продукції .  На думку відповідача,  яка викладена у акті перевірки № 956/23-1/32945625,   такі дії позивача призвели до заниження  ним податкових зобов’язань  по акцизному  збору у травні, червні, липні, серпні, вересні 2005 р.  та січні, лютому, березні, квітні, травні 2006 р. на суму 187107,51 грн.  Саме така позиція викладена у рішеннях, прийнятих  ДПА в АРК та ДПА України в процесі розгляду скарг позивача.

Суд вважає, що такі висновки відповідача є помилковими.  Так, як зазначено вище, саме у ст. 6 Декрету КМУ “Про акцизний збір” визначено, що суми акцизного збору , що підлягають сплаті, визначаються виходячи з обсягів реалізованих  підакцизних товарів та сплачуються до бюджету у строки, визначені відповідним законом. За таких обставин визначені позивачем  суми акцизного збору мали бути  сплачені на третій робочий день після  здійснення обороту з реалізації алкогольних напоїв ТОВ «Торговий дім «Мегаполіс», яке  діяло згідно з укладеним 27.09.2004 р. договором комісії № 75   , як  того  передбачає  ст. 7   Закону України “Про акцизний збір  на алкогольні напої та тютюнові вироби”.

На думку суду поняття реалізації передбачає втрачання позивачем права власності на виготовлену ним підакцизну продукцію, що пов’язано перш за все з її продажем іншим особам.

У п.1.3.1 Закону України  « Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що продаж товарів – будь-яка операція, що здійснюється згідно з договором купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно - правовими договорами, які передбачають передачу права власності  на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від  строків її надання, а також операції  з безоплатного надання  товарів. Не вважаються  продажем операції з надання товарів  у межах договорів комісії, схову, доручення, інших цивільно – правових  договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари.

В силу викладеного суд вважає, що моментом виникнення обов’язку платника податків розрахувати суму акцизного збору  є будь-яка операція, яка передбачає  передачу права власності  на підакцизні товари , у тому числі  операції  з  його безоплатного надання. Розрахована у цьому випадку сума акцизного збору підлягає перерахуванню до бюджету не пізніше ніж на  третій робочий день після здійснення зазначеної вище операції.

Відповідачем підтверджений факт перерахування позивачем  сум акцизного збору, визначених ним  при отриманні від ТОВ «Торговий дім «Мегаполіс» інформації про здійснення реалізації  ним підакцизної  продукції , виготовленої ДП «Кримський винний дім»  товариства з обмеженою відповідальністю «L’EMPIRE  DU VIN»  .

За таких обставин, суд, керуючись  вимогами ст. 6 Декрету КМУ “Про акцизний збір”  та ст. 7  Закону України “Про акцизний збір  на алкогольні напої та тютюнові вироби”,  приходить до висновку , що позивачем виконані вимоги Ст. 67 Конституції України  щодо сплати акцизного збору  в порядку і розмірах, встановлених  діючим законодавством України .

В силу викладеного, суд вважає,  що відповідач у акті перевірки № 956/23-1/ 32945625  від 29.09.2006 р. помилково зробив висновки    щодо  порушення позивачем ч.3 ст. 4 Декрету КМУ “Про акцизний збір” .

За таких обставин, приймаючи до уваги підтвердження відповідачем факту повної сплати позивачем суми акцізного збору за реалізовану ТОВ «Торговий дім «Мегаполіс» відповідно до умов договору комісії № 75  підакцизну продукцію, виготовлену позивачем, суд приходить до висновку , що були відсутні підстави для застосування до останнього  штрафних санкції.

В силу викладеного суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги по скасуванню податкових повідомлень-рішень відповідача від 18.10.2006 р. № 000448/15956/2/0, від 11.01.2007 р. № 000818/000042301/1, від 22.03.2007 р. № 000960//2 та від 31.05.2007 р. № 000511//3.

При цьому суд приймає до уваги те, що у Податкових роз’ясненнях  щодо відповідальності за порушення  граничних термінів сплати  узгодженого податкового зобов’язання з акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби , затверджених  наказом ДПА України № 585 від 29.11.2002 р., також визначено, що українські підприємства – виробники алкогольних напоїв , що реалізують продукцію, сплачують акцизний збір до відповідного бюджету на третій робочий день після здійснення обороту з реалізації.

Під час судового засідання, яке відбулось 14.09.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 19.09.2007р.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.    Позов задовольнити .

2. Скасувати податкові повідомлення - рішення ДПІ у м.Феодосії  (м.Феодосія,  вул.Кримська, 82-В ) від 18.10.2006 р. № 000448/15956/2/0, від 11.01.2007 р. № 000818/000042301/1, від 22.03.2007 р. № 000960//2 та від 31.05.2007 р. № 000511//3.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ДП «Кримський винний дім»  товариства з обмеженою відповідальністю «L’EMPIRE  DU VIN» (м.Феодосія вул.  Л.Самариної,19, п/р 740 в ЗРУ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя, МФО 313399 , ЗКПО 32945625) 3,40 грн. – судового збору.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.