Господарський суд    Чернігівської  області
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                                                                                                     Тел.77-99-18

23 жовтня 2007р.                                                                                                   справа №14/237

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕГА СК”, вул.Пирогова, 15, м.Чернігів, 14000

До відповідача: Закритого акціонерного товариства „Чернігівський ремонтно-монтажний комбінат”, вул.Щорса, 58, м. Чернігів, 14017

Про  стягнення  13663грн. 80коп.

Суддя   Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача:  не з’явився

Від відповідача: Огородник О.О. представник, довіреність №46 від 07.09.2007р, Шемець Л.Г., начальник виробництва, довіреність №47 від 19.09.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 13663грн.80коп. збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем договору № 1182 від 01.01.2005р. про технічне обслуговування електронних контрольно-касових апаратів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором, на незабезпечення відповідності програмного забезпечення РРО вимогам Закону України „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, на сплату позивачем з вини відповідача штрафних санкцій у сумі 13663,60грн. за рішенням начальника ДПІ у м. Чернігові про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.06.07р., прийнятого за результатами проведеної перевірки 11.06.07р. ДПІ у м. Чернігові щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу і складеного акту перевірки №25260306/2323, в якому зазначено, що сума 2698,76грн. розрахункових операцій була проведена через РРО Silex 6004/01 без роздрукування відповідних розрахункових документів, а саме роздруковані документи, які не відповідають встановленим вимогам до форми та змісту фіскального чеку –на чеках відсутній індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, чим порушено п.1 ст.3, ст.8 ЗУ „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, п.п.3.2 п.3 Положення про форму та зміст розрахункового документу, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614.

У письмовому поясненні поданому представником позивача 20.09.07р. наведені додаткові обґрунтування та розрахунок заявленого позову. Так позивачем зазначено, що відповідно до умов договору технічне обслуговування кожного РРО проводиться відповідачем кожного місяця, що в даному випадку обидва РРО, що знаходяться в магазині позивача 23.05.07р. незадовго до перевірки податкової інспекції, яка проводилась 11.06.07р. пройшли технічне обслуговування працівниками відповідача і це підтверджується підписаним сторонами відповідним актом виконання робіт. Позивач посилається на ст.14 ЗУ № 265/95-ВР та зазначає, що однією із вимог до програмного забезпечення роботи РРО є забезпечення виконання РРО фіскальних функцій (ст.2 Закону № 265/95-ВР), що виконання фіскальних функцій повинно забезпечуватись шляхом друку РРО чеків, контрольної стрічки та касових звітів, які повинні містити певну інформацію, зокрема про індивідуальний податковий номер платника податку. В поясненні позивач зазначив, що ДПІ до своїх податкових повідомлень-рішень розрахунків штрафних санкцій не надала, що відповідно до акту перевірки було виявлено, що за період з 08.06.07р по 11.06.07р. по належним чекам (відсутні ІПН) реалізовано товарів на суму 2698,76грн. Відповідно до п.1. ст.17 ЗУ №265/95-ВР за таке порушення передбачений штраф у 5-ти кратному розмірі вартості проданого товару, що застосовано штраф у розмірі 13493,80грн. Також, позивач пояснює, що до податкової вимоги від 18.06.07р. № /0 включена сума штрафу 170грн., який передбачений п.5 ст.17 ЗУ № 265/95-ВР за не зберігання контрольних стрічок протягом встановленого законом терміну, що штраф за третє правопорушення, встановлене актом перевірки –проведення діяльності без торгового патенту, був виставлений іншою податковою вимогою від 18.06.07р. №/0.

У відзиві на позов вих.№641 від 18.09.07р. відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що між сторонами дійсно було укладено договір № 1182 на технічне обслуговування РРО зі строком дії його до 31.12.2006р., що пропозиції про продовження дії договору або укладання нового від замовника не надходило, що весь комплекс робіт по технічному обслуговуванню було надано відповідачем своєчасно та в повному обсязі, і про це свідчить відсутність зауважень зі сторони Замовника. Відповідач також посилається на те, що стягнення штрафних санкцій органами податкової інспекції в м. Чернігові з позивача базувалось на порушеннях зазначених в акті № 25266306/2323, і належне виконання вимог лежить на суб’єкті підприємницької діяльності –ТОВ „Вега СК”. Відповідач стверджує, що обсяг його зобов’язань, як центру сервісного обслуговування, визначені ст.14 ЗУ №265/95-ВР від 06.07.1995р. і не підпадають під порушення, що вказані в акті перевірки, також відповідач вважає, що відсутній причинний зв’язок між сплаченою позивачем сумою штрафних санкцій за встановлені порушення і наданими послугами по технічному обслуговуванню РРО відповідачем по справі.

Від відповідача 10.10.07р. до суду надійшло доповнення до відзиву, в якому зазначено, що спірний РРО відповідав конструкторській-технологічній та програмній документації забезпечення РРО і це підтверджують тест-таблиці, що обов’язок по правильності друку фіскального касового чеку на товари (послуги) лежить на позивачі в силу вимог п.1. ст.3 ЗУ „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. Також відповідач зазначає, що за договором №1182 від 01.01.05р., строк якого закінчився 31.12.06р. жодного зауваження щодо неналежного забезпечення працездатності РРО зі сторони позивача не було, що проведене технічне обслуговування РРО в 2007р. без існуючих договірних відносин теж не викликало зауважень позивача, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт. Відносно оплати технічного обслуговування за період 2005-2006р. відповідач пояснює, що згідно акту взаєморозрахунків від 21.08.07р. борг за позивачем становить 2347,27грн, який поступово був погашений на протязі 6 місяців 2007 року, що оплата технічного обслуговування за півроку 2007р. не проводилась і борг позивача складає 901,94грн. Відповідач вважає, що позивач повинен правильно проводити розрахункові операції з роздрукуванням відповідних розрахункових документів і в випадку відсутності в касовому чеку одного із обов’язкових реквізитів, які передбачені Положенням про форму та зміст розрахункових документів, повідомляти про це виконавця, що в обов’язки виконавця не входять обов’язки по контролю за правильністю заповнення чеків, що вказівок зі сторони замовника про внесення в чек такого реквізиту як індивідуальний податковий номер не було.

Від позивача надійшло клопотання від 22.10.07р., в якому просить розглянути справу за наявними документами за відсутності представника позивача, у зв’язку із зайнятістю представника Марченко Н.І. в іншій справі, яка розглядається Київським апеляційним господарським судом. До клопотання додано примірник письмового пояснення для відповідача. Представники відповідача не заперечували проти клопотання позивача. Суд задовольнив клопотання позивача щодо розгляду справи без участі його представника. Суд вручив представнику відповідача примірник письмового пояснення позивача від 22.10.07р.

В поданих письмових поясненнях від 22.10.07р. позивач не погоджується із твердженнями відповідача щодо припинення дії договору - 31.12.2006р. і подальшого надання технічного обслуговування РРО без існуючих договірних відносин, посилаючись на ст.14 ЗУ № 265/95-ВР, п.4 Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, що затверджений постановою КМУ від 12.05.04р. №601. Позивач вказує на те, що в 2007р., хоча відповідач в своєму відзиві і зазначає, що договір вже не діяв, але продовжував здійснювати технічне обслуговування належних позивачу РРО і це підтверджується щомісячними рахунками-фактурами з посиланням на договір №1182, та відповідними актами виконаних робіт. Позивач також посилається на те, що ні одна із сторін за місяць до закінчення строку не повідомила другу сторону про його розірвання (п.6.4. договору), на підписану обома сторонами угодою від 01.03.07р. про внесення змін до договору №1182, якою вносилися зміни до вартості робіт з технічного обслуговування РРО, на неповідомлення відповідачем ДПІ про припинення дії договору. Щодо вини відповідача у виникненні збитків позивач посилається на п.2 Порядку, згідно якого реквізити розрахункового документу, в тому числі фіскального номера користувача вводяться в РРО під час введення його в експлуатацію, що введення в експлуатацію та переведення РРО у фіскальний режим роботи здійснюється саме центром технічного обслуговування РРО. Позивач вважає, що причиною відсутності фіскального номера користувача на розрахунковому документі стало неналежне виконання відповідачем його обов’язків при введенні РРО Silex 6004.01 в експлуатацію, а саме не введення ним до пам’яті РРО фіскального номера користувача, і не виявлення відповідачем під час подальшого технічного обслуговування касового апарату факту неналежного виконання РРО фіскальних функцій. Крім того, позивач заперечує проти посилання відповідача на те, що користувач РРО допустив порушення обов’язку по правильності друку фіскального чеку.

Представник відповідача в судовому засіданні надав доповнення до відзиву №685 від 23.10.07р., в якому зазначив, що проектом угоди, яка була направлена позивачу в січні 2007р., передбачалась зміна вартості одиниці обслуговування РРО, що до червня 2007р. ця угода ТОВ „Вега СК” не підписана, що ця угода не була прийнята і до виконання, про що свідчить несплата ні одного рахунку на протязі 2007р.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вислухавши пояснення повноважних представників відповідача, з’ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

01.01.05р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про технічне обслуговування електронних контрольно-касових апаратів (РРО) №1182. Відповідно до п.1.1. договору замовник (позивач по справі) здає, а виконавець (відповідач по справі) приймає на себе виконання робіт по технічному обслуговуванню РРО щомісячно, згідно специфікації (Додаток 1), який є невід’ємною частиною договору, а також ремонт РРО в гарантійні та післягарантійні періоди.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами підписана та скріплена печатками специфікація обладнання по угоді №1182 (Додаток №1), до якої включено і спірний РРО.

У відповідності до п.1.2 договору технічне обслуговування –це комплекс організаційно-технічних заходів, спрямованих на підтримку РРО у робочому стані і включає в себе перевірку надійності функціонування усіх блоків, чистку, змащування та регулювання, необхідність яких виникає в процесі експлуатації , періодичне регулювання передбачене заводом-виробником, а також перевірку працездатності РРО по тест-таблицям.

Між сторонами підписана та скріплена печатками Угода про внесення змін до договору №1182, який заключний між ЗАТ „ЧРМК” і ТОВ „Вега СК” на технічне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій (РРО), стосовно оплати за технічне обслуговування, яка є невід’ємною частиною договору з 01.07.2006р.

Відповідно до п.2.6. договору виконавець на протязі дії договору в межах м. Чернігова щомісячно, а поза межами міста щоквартально проводить перевірку реєстраторів, що знаходяться на технічному обслуговуванні на відповідність програмному забезпеченню, а також конструкторсько-технологічній документації виробника.

Згідно ч.7 ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов’язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов’язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його виконання, що мало місце під час дії договору.

У пункті 6.1. договору сторони визначили, що даний договір вступає в дію з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2005р. Договір може бути достроково розірваний за згодою сторін в разі невиконання однією із сторін своїх зобов’язань з письмовим попередженням іншої сторони за 1 місяць до строку розірвання договору (п.6.2. договору). У п.6.3 договору сторони передбачили, що виконавець в односторонньому порядку повідомляє ДПІ про розірвання договору на ТО, та знімає з себе обов’язки по підтримці РРО в робочому стані.

Твердження відповідача, що договір №1182 продовжив свою дію тільки на 2006 рік судом не приймається з огляду на наступне.

У відповідності до п.6.4. договору, якщо виконавець і замовник не мають претензій один до одного і ні одна із сторін за місяць до закінчення строку договору не повідомила другу сторону про його розірвання, то термін дії даного договору продовжується ще на один рік.

Матеріали справи не містять письмових доказів повідомлення відповідача позивача про розірвання договору №1182 у порядку передбаченому у розділі 6 договору №1182.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004р. за №601 затверджено Порядок технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок від 12.05.04р.).

Відповідно до п.50 вказаного Порядку у разі припинення дії договору між центром сервісного обслуговування та користувачем про технічне обслуговування та ремонт реєстраторів центр повідомляє про це орган державної податкової служби за місцем реєстрації реєстратора такого користувача.

Відповідачем в обґрунтування тверджень про розірвання (припинення) договору №1182 від 01.01.05р. не надано на вимогу суду доказів повідомлення ДПІ про розірвання (припинення) спірного договору.

Позивачем до матеріалів справи надано копію Угоди про внесення змін до договору №1182, який заключний між ЗАТ „ЧРМК” і ТОВ „Вега СК” на технічне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій (РРО) щодо вартості технічного обслуговування, яка є невід’ємною частиною договору з 01 березня 2007р. Вказана угода підписана та скріплена печатками позивача та відповідача.

Відсутність у відповідача примірника угоди, умови якої стають невід’ємною частиною договору №1182 з 01.03.07р., не заслуговують на увагу, оскільки у позивача в наявності зазначена угода за підписами та печатками обох сторін.

Посилання відповідача, на несплату позивачем ні одного рахунку на протязі 2007р., як на доказ відсутності договірних зобов’язань між сторонами та прийнятої угоди зі строком дії з 01.03.07р., не приймається судом, оскільки у випадку невиконання позивачем грошових зобов’язань перед відповідачем це є підставою для окремого позову.

Позивачем до матеріалів справи подані копії рахунків-фактур та двосторонніх актів виконаних робіт за січень 2007р., за лютий 2007р, за березень 2007р., за квітень 2007р., за травень 2007р. і за червень 2007р., які в свою чергу були надані відповідачем позивачу для оплати за обслуговування торгово-технологічного обладнання згідно угоди №1182. Вказані документи мають посилання на укладену між сторонами угоду №1182.

Згідно ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язком для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ст.1 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування” від 06.07.1995р. №265/95-ВР (далі –ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР) центр сервісного обслуговування –суб’єкт підприємницької діяльності, який за договором з постачальником надає послуги щодо введення в експлуатацію, технічного обслуговування, гарантійного, післягарантійного ремонту реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно статті 14 вказаного Закону центри сервісного обслуговування зобов’язані:

1)          проводити свою діяльність відповідно до Положення про порядок технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій;

2)          у разі виходу із ладу реєстратора розрахункових операцій забезпечувати відновлення його роботи протягом 72 годин;

3)          при здійсненні технічного обслуговування або ремонту реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати відповідність їх конструкції та програмного забезпечення конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

У відповідності до п.4 Порядку від 12.05.04р. введення реєстраторів в експлуатацію, їх технічне обслуговування та ремонт здійснюються центрами сервісного обслуговування виключно на підставі укладених з користувачами відповідних договорів. Виконання зазначених робіт іншими особами або центрами сервісного обслуговування без укладення з користувачами відповідних договорів забороняється.

Враховуючи вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявність підписаної сторонами угоди, умови якої набирають чинність з 01.03.07р., вчинення позивачем та відповідачем конклюдентних дії свідчать про продовження сторонами дії господарського договору №1182 від 01.01.05р. на 2007 рік.

Стаття 15 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону, здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові 11.06.07р. була проведена перевірка магазину, який розташований за адресою вул.Щорса,10 та належить ТОВ „Вега СК” (позивачу) щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт №25260306/2323. Перевірка здійснена на підставі ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, указів Президента та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий обіг в Україні.

Відповідно до вказаного акту ДПІ у м. Чернігові були виявлені порушення вимог законодавства, зокрема щодо здійснення торговельної діяльності без придбання торгового патенту в період з 01.05.07р. по 25.05.07р.; щодо незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого законом терміну (3 роки), а саме під час проведення перевірки на господарській дільниці знаходились контрольні стрічки за період з 08.06.07р. по момент проведення перевірки; щодо проведення розрахункових операцій через РРО без роздрукування відповідних розрахункових документів, а саме згідно контрольних стрічок встановлено реалізацію товарів за період з 08.06.07р. об 18год.04хв. по 11.06.07р. об 10год.45хв. (чеки №6949 по чек №7669) на загальну суму розрахунків 2698,76грн. Вказана сума розрахунків операцій була проведена через РРО Silex 6004/01 без роздрукування відповідних розрахункових документів, а саме, які не відповідають встановленим вимогам до форми та змісту фіскального чеку –відсутній індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, чим порушено п.1 ст.3, ст.8 ЗУ від 06.07.95р. №265/95-ВР „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, (із змінами та доповненнями), п.п.3.2 п.3 Положення про форму та зміст розрахункового документу, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614.

Як свідчать матеріали справи, на підставі п.11 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та згідно п.1, 5 ст.17 Закону України „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” накладено на ТОВ „Вега СК” штрафні санкції в сумі 13663,80грн., які підлягають сплаті у 10-ти денний термін від дня отримання рішення. Рішення прийнято на підставі акта перевірки 25260306/2323 від 11.06.2007р., яким встановлено порушення п.1, п.10 ст.3, ст.8 ЗУ від 06.07.95р. №265/95-ВР „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” зі змінами та доповненнями, п.п.3.2 п.3 Положення про форму та зміст розрахункового документу, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові не оскаржував, а платіжним дорученням №86 від 16.08.07р. перерахував у державний бюджет 13663,80грн. штрафні санкції згідно рішення №/0 від 18.06.07р., про що свідчить відмітка банку про проведення платежу.

На підставі вищевказаного акту перевірки, яким також встановлено порушення ст.3 Закону України №98/96-ВР від 23.03.96р. „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” до позивача Державною податковою інспекцією у м. Чернігові застосовані штрафні санкції у сумі 209,67грн. згідно Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.06.07р. №/0. Зазначене рішення не є підставою даного позову.

Відповідно до ст.17 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР за порушення вимог вказаного закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції: п.1) у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки; п.5) десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян –у разі невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну.

Таким чином, за порушення п.1 ст.17 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР на позивача накладено штраф в сумі 13493,80грн., а відповідно до п.5 ст.17 Закону накладено штраф у сумі 170,00грн., а всього 13663,80грн.

Позивачем подано до матеріалів справи копію паспорту електронного контрольно-касового апарату Silex 6004.01 заводський номер ЛР 20012496, який в розділі „Відомості про продаж та введення в експлуатацію” має відмітку 26.12.2001р. про те, що технічне обслуговування здійснює –ЗАТ ЧРМК, вказана відмітка завірена підписом представника відповідача та скріплена печаткою відповідача.

Згідно реєстраційного посвідчення № від 25.03.03р., копія якого подана позивачем до матеріалів справи, державною податковою інспекцією у м. Чернігові здійснено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій Silex 6004.01, заводський номер ЛР 20012496, фіскальний номер , версія програмного забезпечення 62 FR 31, що належить ТОВ „Вега-СК”, який призначений для використання в господарській одиниці –магазин по вул. Щорса,10, м.Чернігів.

Подана сторонами довідка від 25.01.06р. про опломбування реєстратора розрахункових операцій Silex 6004, заводський номер ЛР 20012496 свідчить про проведення відповідачем останнього опломбування РРО 25.01.06р. об 15год.55хв., про проведення ним перевірки РРО, якою встановлено, що конструкції та програмне забезпечення РРО відповідають модифікації, включеній до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, реєстратор розрахункових операцій працює у фіскальному режимі роботи.

У статті 3 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР перелічені зобов’язання суб’єкта підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/ або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, серед яких: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1); друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п.10); вводити в експлуатацію, проводити технічне обслуговування, ремонтувати реєстратори розрахункових операцій через центри сервісного обслуговування у встановленому порядку (п.14).

Статтею 8 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР передбачено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та введення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов’язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використання розрахункових книжок, встановлюється Державною податковою адміністрацією України.

Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. за №614 та зареєстровано в Міністерстві юстиції 05.02.2001р. за №105/5296 (далі  - Положення ).

Згідно п.2.1 Положення установлені в ньому вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов’язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов’язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

У п.3.2 Положення наведений перелік обов’язкових реквізитів касового чеку, серед яких назва господарської одиниці; адреса господарської одиниці; для СПД, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Законом України „Про податок на додану вартість”, перед номером друкуються великі літери „ПН”; для СПД, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер за ДРОФ, перед яким друкуються великі літери „ІД”.

Як зазначалось вище, введення реєстраторів в експлуатацію, їх технічне обслуговування та ремонт здійснюються центрами сервісного обслуговування виключно на підставі укладених з користувачами відповідних договорів.

Відповідно до п.2 Порядку від 12.05.04р. введення в експлуатацію –це роботи з технічного обслуговування реєстратора розрахункових операцій (далі – реєстратор), пов’язані з підготовкою до експлуатації (вхідний контроль, регулювання, усунення виявлених несправностей) відповідно до експлуатаційних документів виробника чи постачальника (далі –експлуатаційні документи), а також введення обов’язкових реквізитів чека, фіскального номера користувача та переведення реєстратора у фіскальний режим роботи.

Фіскалізація –перехід від не фіскального до фіскального режиму роботи реєстратора

Згідно п.5 Вимог щодо реалізації фіскальний функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002р. №199, під час фіскалізації до фіскальної пам’яті заносяться такі дані: фіскальний номер реєстратора; дата занесення фіскального номера реєстратора; індивідуальний номер платника; дата занесення індивідуального номера платника.

Надавши під час дії договору №1182 від 01.01.2005р. довідку від 25.01.06р. про опломбування реєстратора розрахункових операцій Silex 6004, заводський номер ЛР 20012496 відповідач ще раз підтвердив, що, реєстратор розрахункових операцій працює у фіскальному режимі роботи.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

У відповідності до п.28 Порядку від 12.05.04р. відремонтований реєстратор повинен відповідати програмній і конструкторсько-технологічній документації виробника, вимогам нормативних та експлуатаційних документів.

Однак, як свідчить матеріали справи переведення відповідачем реєстратора розрахункових операцій Silex 6004, заводський номер ЛР 2001249 у фіскальний режим проведено не в повному об’ємі, та не у відповідності до вимог діючого законодавства, а саме не занесено індивідуального податкового номеру платника ПДВ, як обов’язкового реквізиту чека.

Вказане порушення не було виявлено відповідачем під час подальшого технічного обслуговування касового апарату протягом 2007 року, про що свідчать двосторонні акти виконаних робіт №1182 за період січень-червень 2007р.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що однією із вимог програмного забезпечення роботи РРО є забезпечення виконання РРО фіскальних функцій, які повинні забезпечуватися шляхом друку РРО чеків, контрольної стрічки та касових звітів, які повинні містити відповідну інформацію, в тому числі обов’язковий реквізит –індивідуальний податковий номер платника податку.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача, що обсяг зобов’язань ЗАТ „ЧРМК”, як центру сервісного обслуговування визначений ст. 14 ЗУ №265/95-ВР від 06.07.95р., які не підпадають під порушення, що вказані в акті перевірки, спростовуються в частині правопорушення щодо відсутності в фіскальному чеку індивідуального податкового номеру платника податку на додану вартість. Оскільки, обов’язок внесення відповідачем індивідуального номеру платника (індивідуального податкового номеру платника ПДВ) передбачено Порядком технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004р. за №601, та Вимогами щодо реалізації фіскальний функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002р. №199.

Згідно ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник в господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення відповідно до ч.1 ст. 225 Господарського кодексу України включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам), понесені стороню, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною.

Згідно ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.1 ст.906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Водночас, відповідно до статей 32, 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем відсутності своєї вини у неналежному виконанні обов’язків передбачених договором №1182 від 01.01.05р. та норм діючого законодавства стосовно введення обов’язкового реквізиту фіскального чеку –індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, у понесенні позивачем збитків у вигляді сплачених до Державного бюджету штрафних санкцій у сумі 13493,80грн. за рішенням ДПІ у м. Чернігові від 18.06.07р. №/0, яке прийняте за результатами перевірки підрозділу позивача Державною податковою інспекцією у м. Чернігові та складеного акту перевірки №25260306/2323 від 11.06.07р., в якому зазначено про проведення розрахункових операцій через РРО Silex 6004/01 без роздрукування відповідних розрахункових документів, а саме роздруковані документи, які не відповідають встановленим вимогам до форми та змісту фіскального чеку –на чеках відсутній індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Матеріалами справи підтверджується наявність вини, причинний зв’язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками понесеними позивачем (додаткові витрати - сплачені штрафні санкції ).

Крім того, суд погоджується із твердженням відповідача про відсутність причинного зв’язку між сплаченим позивачем штрафом у сумі 170,00грн. за рішенням ДПІ у м. Чернігові від 18.06.07р. №/0, за встановлене під час перевірки 11.06.07р. з боку позивача порушення п.10 ЗУ №265/95-ВР від 06.07.95р., а саме незабезпечення ТОВ „ВЕГА СК” збереження контрольних стрічок протягом встановленого законом терміну (3 роки), і наданими послугами по технічному обслуговуванню РРО відповідачем, оскільки у центру сервісного обслуговування, як відповідача у справі, відсутній передбачений договором та діючим законодавством такий обов’язок, як збереження контрольних стрічок позивача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивач є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково в частині стягнення збитків у сумі 13493,80грн. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача державне мито в сумі 134,94грн. та 116,52грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 525, 526, 617, 623, 901, 906 Цивільного кодексу України, 224, 225, 226 Господарського кодексу України, Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування”, ст.33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Чернігівський ремонтно-монтажний комбінат” (вул.Щорса, 58, м. Чернігів, п/р 01 в ЗАТ „Полікомбанк”, МФО 353100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕГА СК” ( вул.Пирогова,15, м.Чернігів, п/р 6 в ЗАТ „Полікомбанк”, МФО 353100, ) 13493грн.80коп. збитків, 134грн.94коп. державного мита та 116грн.52коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набранням судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Суддя                                                                                                    Н.Ю.Книш

Рішення підписано 29.10.2007р.

Суддя                                                                                                    Н.Ю.Книш