КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2007                                                                                           № 8/361

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Шипка  В.В.

суддів:             Розваляєвої  Т.С.

За участю представників:

від позивача - Якусик А.В. – дов. № 2 від 24.01.2007

від відповідача 1 - Марченко Д.П. – дов. вих.№ 26 від 22.06.2007                               Сорока В.Ф. – керівник

від відповідача 2 - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Удача Плюс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.05.2007

у справі № 8/361

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології Бізнесу"

до                                                   Приватне підприємство "Удача Плюс"

Спільне підприємство "Спарта" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про                                                  стягнення 109189,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу” (надалі – позивач) звернулось до суду з позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про стягнення з Приватного підприємства „Удача Плюс” (надалі – відповідач-1, апелянт) суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних у розмірі 109 189,17 грн.

Ухвалою Господарського суду м.Києва № 8/361 від 15.11.2006р. до участі у справі в якості другого відповідача залучено Спільне підприємство „Спарта” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі – відповідач-2).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.05.2007р. у справі № 8/361 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства „Удача Плюс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу” суму основного боргу у розмірі 100 000,00 грн., інфляційні в розмірі 6 970,00 грн. та 3 відсотка річних в розмірі 2 219,17 грн.; припинено провадження у справі в частині позовних вимог до Спільного підприємства „Спарта” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю; стягнуто з Приватного підприємства „Удача Плюс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу” 1 091,89 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з ПП „Удача Плюс” основного боргу в розмірі 100 000,00 грн. (суми, наданої в позику за договором № 07/02/05 від 23.08.2005), збитків від інфляції в сумі 6 970,00 грн. (за період з жовтня 2005 по липень 2006) та 3% річних в розмірі 2 219,17 грн. (за період 15.10.2005-12.07.2006) підлягають задоволенню, оскільки відповідач-1 є одним із солідарних боржників та ним не виконано умови договору позики щодо своєчасного повернення коштів. Провадження у справі в частині позовних вимог до СП „Спарта” у формі ТОВ припинено місцевим судом на підставі ч.1 пп.1-1 ст. 80 ГПК України за відсутності предмету спору, оскільки позивачем по даній справі не заявлено будь-яких вимог відносно відповідача-2.

Відповідач-1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 15.05.2007 по справі № 8/361 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу” на користь Приватного підприємства „Удача Плюс” витрати по сплаті державного мита в розмірі 545,95 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.2007 р. у справі № 8/361 прийнято при неповному з’ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача–2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.3007 у справі № 8/361 – без змін.

Представники відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач-2 своїм правом на участь у засіданні апеляційної інстанції не скористався. Про час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення № 4774837 наявне в матеріалах справи).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою діяльністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу” та Приватним підприємством „Удача Плюс” 23.08.2005 р. укладено договір позики № 07/02/05, відповідно до умов якого позивач (як позикодавець) передає відповідачу (як позичальнику) у власність грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., а позичальник зобов’язується у встановлений строк (14.10.2005) повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Згідно п.2 названого договору, кошти передаються позичальникові в позику без забезпечення.

Відповідно  до п.3 названого договору позикодавець передає кошти позичальникові шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок позичальника, відкритий для здійснення спільної діяльності. Цей договір набуває чинності в момент зарахування переданих позикодавцем коштів на вказаний банківський рахунок позичальника.

В разі порушення строку повернення коштів позичальник сплачує позикодавцеві грошову суму відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦУ України, а також відшкодовує позикодавцеві збитки, спричинені порушенням умов цього договору (п. 7 названого договору).

Факт перерахування позивачем відповідачу-1 коштів у сумі 100 000,00 грн. за договором позики № 07/02/05 від 23.08.2005 р. останнім не заперечується та підтверджується випискою з банківського рахунку позивача (копія виписки наявна у справі  - а.с. 8).

Надані у позику кошти у сумі 100 000,00 грн. у визначений договором строк (14.10.2005) позивачу повернуті не були.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 листом від 14.10.2005р. за № 101 (а.с. 33) звертався до позивача з проханням змінити умови договору позики № 07/02/05 від 23.08.2005р. та продовжити термін його виконання до 30.11.2005.

Позивач листом № 46 від 17.10.2005р. (а.с.11) відмовив відповідачу-1 в продовженні терміну виконання спірного договору та повідомив, що, зважаючи на пільговий режим надання позики, підприємство не має можливості кредитувати ПП „Удача Плюс” по ДСД на запропонованих ним умовах, а тому наполягає на терміновому поверненні наданих у позику коштів.

Як вбачається з довідки АКБ „Мрія” від 17.08.2006 (а.с. 27), ПП „Удача Плюс” по Договору про спільну діяльність із СП „Спарта” не перераховувало на поточний рахунок ТОВ „Компанія „Нові Технології Бізнесу” за період з 23.08.2005 по 17.08.2006 суми боргу за договором позики № 07/02/05 від 23.08.2005р.

Також матеріалами справи підтверджується, що між ПП „Удача Плюс” (як сторона-1) та СП „Спарта” у формі ТОВ (як сторона-2) було укладено договір про сумісну діяльність від 18.07.2002р., відповідно до якого керівництво сумісною діяльністю, а також ведення спільних справ доручається стороні-1, яка діє на підставі довіреності сторони-2 про надання відповідних повноважень для представництва перед третіми особами (п.4.1 договору).

Грошові та інші майнові внески сторін, а також майно, створене чи придбане в результаті сумісної діяльності сторін, обліковуються за їх фактичною вартістю згідно відповідних підтверджуючих документів на окремих позабалансових рахунках сторони, яка веде спільні справи і здійснює керівництво сумісною діяльністю за цим договором (п.5.4 договору про сумісну діяльність)

Таким чином, на підставі договору про сумісну діяльність від 18.07.2002 (для досягнення цілей якого був укладений договір позики № 07/02/05 від 23.08.2005р.) відповідачі по справі є солідарними боржниками. Вказана обставина ними не заперечується.

У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543 ЦК України).

Згідно зі ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Таким чином, позивач скористався своїм правом і пред’явив вимогу щодо повернення позики до одного з солідарних боржників, а саме – до ПП „Удача Плюс”, яке здійснює керівництво сумісною діяльністю.

Судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-1 основного боргу, 3% річних за період з 15.10.2005 по 12.07.2006 та збитків від інфляції за період з жовтня 2005 по липень 2006, з огляду на наступне.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

У разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України, якою встановлена відповідальність за порушення грошового зобов’язання, передбачено:

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, місцевим судом правильно встановлено, що станом на день розгляду справи кошти позивачу не повернуто та заборгованість складає 109 189,17 грн., з яких 100 000,00 грн. - основний борг,  6 970,00 грн. - інфляційні (за період жовтень 2005 - липень 2006) та 2 219,17 грн. - 3% річних (за період 15.10.2005-12.07.2006).

Відповідачем-1 факт наявності боргу перед позивачем  в сумі 109 189,17 грн. по договору позики належними та допустимими доказами не спростований.

Доводи апелянта про те, що СП „Спарта” у формі ТОВ відмовилось надати кошти для повернення позики та скасувало довіреність, видану ПП „Удача Плюс” для ведення спільних справ, чим унеможливило здійснення розрахункових операцій по рахунку, відкритому для ведення справ по договору про сумісну діяльність, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки ці доводи не ґрунтуються на законі, а такі обставини не звільняють боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов’язання.

Судовою колегією також не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що дії керівників позивача та відповідача-2 є злочинними та здійснюються з метою „рейдерського” захоплення об’єкту будівництва через доведення ПП „Удача Плюс” до банкрутства, так як матеріалами справи ці доводи не підтверджуються.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що кошти на суму 100 000,00 грн., отримані відповідачем-1 по договору позики № 07/02/05 від 23.08.2005р., не були повернути позивачу та за неналежне виконання умов договору (прострочення строків розрахунків) мають бути застосовані міри відповідальності, передбачені цим договором, а тому позовні вимоги задоволені місцевим судом обґрунтовано.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.2007 р. по справі № 8/361 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Удача Плюс” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.2007 р. у справі № 8/361 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові Технології Бізнесу”  до Приватного підприємства „Удача Плюс” – без змін.

2.   Матеріали справи № 8/361 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Розваляєва  Т.С.