ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

20.09.07 р.                                                                           Справа № 40/220пд

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Першого заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України м.Київ

до першого відповідача відкритого акціонерного товариства „Точмаш” м. Донецьк

до другого відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Консалтинговий фінансово-інвестиційний Союз Донбаса 2002” м. Донецьк

про визнання договору недійсним

за участю:

прокурора Лисенко С.І.

представників сторін:

від позивача не з’явився

від першого відповідача Стеблівський Т.В. - юрисконсульт

від другого відповідача не з’явився

У судовому зсіданні 20.09.07р. було оголошено перерву з 11-40 год. до 16-00 год.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З урахуванням складності справи та з метою усунення загрози порушення інтересів держави, строк вирішення спору було продовжено на один місяць згідно ст. 69 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Перший заступник прокурора Донецької області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України з вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.07р., як укладеного з порушенням господарської компетенції, а також з метою, за відомо суперечної інтересам держави, та зобов’язання другого відповідача повернути першому зазначене нерухоме майно.

Нез’явлення у судове засідання представників позивача та другого відповідача не перешкоджає розгляду справи  за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні був присутній слідчий Прокуратури Київського району м.Донецька Іващук Є.О., який повідомив, що спірний договір було вилучено органами слідства згідно кримінально-процесуального законодавства та надав суду для дослідження кримінальну справу № 04-33814 за обвинуваченням Кабаєва С.Б. та Христофорової Л.В. за ознаками ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Судом здійснено огляд оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.07р., на якому є ознаки печаток підприємств.

Також судом прийнято до уваги, що слідчий є самостійною процесуальною фігурою, а отже всі рішення щодо проведення слідчих дій він приймає від свого імені, а не від імені органу в якому працює.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази, які їх підтверджують, вислухавши пояснення прокурора, доводи першого відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що Прокуратурою Донецької області було проведено перевірку додержання вимог законодавства при відчуженні нерухомого майна відкритого акціонерного товариства „Точмаш”.

Перевіркою встановлено, 23.01.07р. між відкритим акціонерним товариством „Точмаш” та товариством з обмеженою відповідальністю „Консалтинговий фінансово-інвестиційний Союз Донбаса 2002” було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна – будівлі прохідної центральної, загальною площею 390,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Жмури, будинок № 1 „ж”, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу Соболєвою В.Л.

Прокурор вважає, що спірний договір має бути визнаний недійсним, як такий що не відповідає вимогам закону у зв’язку з порушенням при його укладенні представником першого відповідача господарської компетенції шляхом перевищення наданих йому повноважень, а саме:

-          від імені відкритого акціонерного товариства „Точмаш” договір купівлі-продажу підписано головою правління Катаєвим С.Б.;

-          згідно п. 2.1. зазначеного договору продаж будівлі здійснено за 252 500 грн., у т.ч. ПДВ 42083 грн. 33 коп.;

-          відповідно до виписки з реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ „Точмаш” від 17.07.03р. № 263 державна частка у статутному фонді становить 25 відсотків плюс одна акція, які знаходяться в управлінні Центрального апарату Фонду державного майна України;

-          згідно протоколу засідання спостережної ради ВАТ „Точмаш” № 40 від 13.12.06р. правлінню товариства надана згода на відчуження нерухомого майна – будівлі прохідної центральної, інвентарний номер 69096, площею 390,8 кв.м. за ціною не нижче 250 000 грн.;

-          у той же час реалізацію вказаної будівлі передбачено здійснити згідно експертної оцінки з пропозицією максимальної ціни, яка теж повинна бути узгодженою зі спостережною Радою;

-          згідно ст. 10.6 статуту ВАТ „Точмаш” до повноважень спостережної ради товариства належить надання згоди на відчуження нерухомого майна товариства, а відповідно до ст. 11 голова правління товариства укладає від імені товариства без довіреності угоди і забезпечує їх виконання, з урахуванням обмежень, передбачених статутом;

-          статтею 46 Закону України „Про господарські товариства” визначено, що питання, віднесені статутом акціонерного товариства до виключної компетенції ради акціонерного товариства (спостережної ради), не можуть бути передані на вирішення виконавчих органів товариства;

-          всупереч вимогам спостережної ради та статуту товариства головою правління ВАТ „Точмаш” було здійснено продаж вказаного нерухомого майна без проведення експертної оцінки та затвердження ціни продажу;

-          у той же час, згідно оцінки майна від 15.12.06р., проведеною ПП „Аріадна-БВК” вартість будівлі прохідної центральної, площею 390.8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Жмури, будинок № 1 „ж”, становить 769 681 грн.

Таким чином продажем вказаного нерухомого майна державі в особі Фонду державного майна України було заподіяно шкоду у вигляді ненадходження коштів, розмір якої складається у вигляді 25% різниці експертної оцінки та ціни продажу. Крум того заниженням вартості нерухомого майна при його продажу порушені інтереси держави щодо ненадходження недоплачених з цього приводу податків.

У зв’язку з чим прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України з вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.07р., укладеного між відповідачами, та зобов’язання другого відповідача повернути першому зазначене нерухоме майно.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так само це питання розглядається i в частині другій ст. 180 ГК України. Але згідно із частиною третьою даної статті зазначені положення дещо конкретизуються i до будь-якого господарського договору мають бути включені такі умови: предмет, ціна та термін дії договору.

Тобто, головні умови, за наявності яких договір вважається укладеним:

-          сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору;

-          таку згоду досягнуто в належній формі.

На підставі частини восьмої ст. 181 Господарського кодексу України у разі, коли сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Крім норм, що стосуються самого процесу укладання договору, до складу інституту визнання договорів неукладеними додаються й норми, що регулюють наступну стадію – виконання договорів, а також вимоги щодо форми і державної реєстрації договору.

Так стаття 640 ЦК України визначає, що договір, який  підлягає  нотаріальному  посвідченню  або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Як встановлено статтею 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації  лише у  випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір   купівлі-продажу нерухомого майна згідно ст. 657 ЦК України  укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Державна реєстрація правочинів здійснюється відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого Постановою КМУ від 26.05.04р. за № 671, згідно якого витягом є документ, який свідчить про внесення запису до реєстру правочинів або відсутність такого запису.

Як свідчать надані докази у справі, зокрема витяг з Державного реєстру правочинів № 3485911 від 24.01.07р. інформація щодо предмету спірного договору відсутня.

Таким чином, з огляду на відсутність факту державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.07р., суд дійшов висновку, що даний договір є фактично не укладеним.

Недійсною може бути визнана лише  укладена  угода,  тобто така, щодо якої сторонами в потрібній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. Якщо у процесі вирішення спору буде встановлено, що угоду між сторонами фактично не  було укладено, господарському суду на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК слід припинити провадження у справі.

За таких обставин провадження у справі щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.01.07р. слід припинити на підставі п.11 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Питання розподілу витрат по державному миту та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, п. 11 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі припинити.

.

Суддя

.