ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/125
17.07.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Свіролл»

до                      закритого акціонерного товариства «Магазин № 1715 «Госптовари»

про                     розірвання договору та стягнення 10 608,19 грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача:         не з’явився;

від відповідача:    Левковська Л.П  –директор.

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свіролл»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до закритого акціонерного товариства «Магазин № 1715 «Госптовари» про розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 10 608,19 грн. за договором № 154/165 від 15.11.2005 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було поставлено товар згідно умов договору на загальну суму 23 429,60 грн. Підтвердженням зазначеного факту є видаткові накладні:

-          № РН-0001639 від 15.11.2005 року на суму 12 147,65 грн.;

-          № РН-0001908 від 21.12.2005 року на суму 3 084,70 грн.;

-          № РН-0001748 від 06.09.2006 року на суму 8 197,25 грн.

Товар за вищезазначеними видатковим накладними був отриманий уповноваженим представником закритого акціонерного товариства «Магазин № 1715 «Госптовари»Романенко Людмилою Сергіївною  згідно довіреностей на отримання товару:

Серія ЯИЗ № 157102 від 16.11.2005 року дійсна до 25.11.2005 року;

Серія ЯИЗ № 157166 від 22.12.2005 року дійсна до 31.12.2005 року;

Серія ЯКБ № 484647 від 06.09.2006 року дійсна до 16.09.2006 року.

Оплата за отриману продукцію була проведена відповідачем частково, підтвердженням зазначеного факту є наявні в матеріалах справи платіжні доручення:

№ 0121-6 від 31.01.2006 року на суму 1 000,00 грн.,

№ 0839-6 від 05.09.2006 року на суму 3 000,00 грн.,

№ 1173-6 від 24.11.2006 року на суму 2 000,00 грн.,

№ 217-7 від 06.03.2007 року на суму 1 500,00 грн.,

№ 421 від 07.05.2007 року на суму 4 900,00 грн.

Всього було сплачено за товар 12 400,00 грн.

Відповідачем була повернена частина товару на суму 421,41 грн.

27.10.2006 року позивачем на адресу відповідач була направлена претензія № 136 з вимогою оплатити суму заборгованості за поставлений товар.

Претензію відповідач залишив без розгляду.

19.03.2007 року позивач направив повідомлення про припинення договору в якому зазначив, що зобов’язує відповідача в 10 денний термін з дня одержання повідомлення про припинення договору або оплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 15 508,19 грн. або повернути поставлений товар на суму боргу.

Розмір основного боргу на момент подання позовної заяви становить 10 608,18 грн.

22.06.2007 року в ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення на позовну заяву. Просив  розірвати договір № 154/165 від 15.11.2005 року, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8 008,19 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 241,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому просить в задоволені позову про стягнення та розірвання договору відмовити.

В судовому засіданні 12.07.2007 року представник відповідача надав платіжне доручення про часткову сплату боргу в сумі 460,00 грн., а також не заперечував проти розірвання договору та просив позивача вивезти нереалізований товар.

Представник позивача заявив усне клопотання про оголошення повного тексту рішення без його участі.

Судом оголошена перерва до 17.07.2007 року для написання повного тексту рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ч.1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 статті 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.4 статті 188 ГК України передбачає, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2007 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про припинення договору в якому зазначив, що зобов’язує відповідача в 10 денний термін з дня одержання повідомлення про припинення договору або оплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 15 508,19 грн. або повернути поставлений товар на суму боргу.

11.06.2007 року відповідач надав відповідь вих. № 86 на повідомлення про припинення договору від 19.03.2007 року в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання договору № 154/165 від 15.11.2005 року та відповідно до п.6.2 договору пропонує в десяти денний термін вивезти залишки нереалізованих товарів одержаних від ТОВ «Свіролл»та провести остаточні розрахунки між підприємствами. Зазначена вище відповідь була надана відповідачем після порушення провадження по справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та беручи до уваги згоду сторін щодо розірвання договору, суд розриває договір № 154/165 від 15.11.2005 року.

В позовній заяві позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача на користь позивача за поставлений товар в сумі 10 608,19 грн.

Відповідно до п.6 «Умови оплати»Договору, розрахунки за товари проводяться по мірі реалізації товару з оплатою один раз в 14 днів. В разі слабкої реалізації товарів протягом 3 (трьох) місяців продавець повинен узгодити дати з покупцем продовження терміну реалізації, або дати письмову згоду на знижку ціни, або вивезти залишки нереалізованих товарів за свій рахунок у 10 (десяти) денний термін.

Як вбачається з матеріалів справи, на дотримання умов договору відповідачем на адресу позивача 10.04.2007 року був направлений лист вих. № 67 в якому зазначалося, що внаслідок слабкого попиту покупців тривалий час реалізація товарів була відсутня та запропонували продовжити термін дії вказаного договору до 31.12.2007 року, тобто продовжити термін оплати за реалізований товар.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 10 608,19 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У зв’язку з розірванням договору в судовому порядку суд вирішує питання щодо наслідків його розірвання.

Оскільки, в Договорі, а саме п.6 «Умови оплати»передбачено, що розрахунки за товари проводяться по мірі реалізації товару з оплатою один раз в 14 днів. В разі слабкої реалізації товарів протягом 3 (трьох) місяців продавець повинен узгодити дати з покупцем продовження терміну реалізації, або дати письмову згоду на знижку ціни, або вивезти залишки нереалізованих товарів за свій рахунок у 10 (десяти) денний термін.

Тому, враховуючи вищезазначене, суд зобов’язує позивача вивезти залишки нереалізованих товарів за свій рахунок у 10 (десяти) денний термін.

Відповідно до ч.2 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов’язання сторін припиняються.

Згідно ч.5 статті 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається змінений або розірваний з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч.5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті державного мита покладаються:

на позивача в сумі 120,50 грн., на відповідача –120,50 грн.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються:

на позивача в розмірі 59,00 грн., на відповідача –59,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.33, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Розірвати договір № 154/165 від 15.11.2005 року укладений між закритим акціонерним товариством «Магазин № 1715 «Госптовари»та товариством з обмеженою відповідальністю «Свіролл».

3.В частині стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 10 608,19 грн. відмовити.

4.Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Свіролл»(10019, м. Житомир, вул. І.Гонти, 85 а, р/р 26005801 в АППБ «Аваль»м. Житомир, МФО 311528, код 30558635) вивезти залишки нереалізованих товарів за свій рахунок у 10 (денний) термін у закритого акціонерного товариства «Магазин № 1715 «Госптовари» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 3/15, р/р 8112 в КМФ АКБ «УСБ»м. Київ, МФО 322012, ЗКПО 22860803).

5.Стягнути з закритого акціонерного товариства «Магазин № 1715 «Госптовари» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 3/15, р/р 8112 в КМФ АКБ «УСБ»м. Київ, МФО 322012, ЗКПО 22860803) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свіролл»(10019, м. Житомир, вул. І.Гонти, 85 а, р/р 26005801 в АППБ «Аваль»м. Житомир, МФО 311528, код 30558635) витрати по сплаті державного мита в сумі 120 (сто двадцять) грн. 50 коп. та 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 179 (сто сімдесят дев’ять) грн. 50 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                                  С.М.Мудрий