ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2007 р.                                                          Справа №  4/3327

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:                                                                        Гулової А.Г.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                             Щепанській Т.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Корнага Ю.Ф., довіреність від 18.06.2007р.,

від відповідача: Семенюк В.М., довіреність від 30.05.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства польського товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак" "Мультипак-Україна", м. Львів

на рішення господарського суду Житомирської області

від "30" січня 2007 р. у справі № 4/3327 (суддя Лозинська І.В.)

за  позовом Дочірнього підприємства польського товариства з обмеженою відповідальністю"Мультипак" "Мультипак-Україна", м. Львів

до Закритого  акціонерного  товариства  "Бердичів-Холод", м. Бердичів

про стягнення 94135,91грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.01.2007р. у справі №4/3327 в задоволені позову Дочірнього підприємства польського товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак" "Мультипак-Україна" до Закритого акціонерного товариства "Бердичів-холод" про стягнення 94135,91 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний судовий акт скасувати в частині відмови в стягненні з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 7055,91грн. та прийняти в цій частині нове рішення - про задоволення  заявленої вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що відносини кредитора та боржника по мировій угоді є договірними, а зобов'язання - грошовими, тому до вказаних зобов'язань необхідно застосовувати норми цивільного законодавства, в тому числі          п.2 ст.625 Цивільного кодексу України, згідно якого боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на  вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в   засіданні суду заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення  господарського суду законним та обгрунтованим, просить  залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний  доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність  застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті  оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що рішенням арбітражного суду Житомирської області від 26.02.2001р. у справі №15/3257 стягнуто з відповідача на користь позивача 385041,54грн. боргу та судові витрати. Надано в цій частині відстрочку виконання рішення  строком на один місяць. Видано наказ на виконання рішення арбітражного суду, з встановленням строку його перебігу з 26.03.2001р.  В частині стягнення пені у зв'язку з простроченням  виконання грошового зобов'язання у розмірі 70004,24грн. в позові відмовлено (а.с.38-40).

За заявою позивача 28.05.2001р. ДВС у Бердичівському районі було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу №15/3257 від 26.02.2001р. (а.с.41-42).            В зв'язку з оскарженням позивачем в апеляційному порядку рішення арбітражного суду від 26.02.2001р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені,  державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Бердичівського міського управління юстиції 03.08.2001р. була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу №15/3257 ( а.с.45).

Київський апеляційний господарський суд  постановою від 24.12.2002р. змінив  рішення арбітражного суду Житомирської області від 26.02.2001р., стягнувши з відповідача  на користь позивача 70004,24грн. пені(а.с.43-44).

28.02.2002р. виконавче провадження було поновлено (а.с. 46).

Ухвалою від 04.07.2003р. господарським судом Житомирської області за заявою Дочірнього  підприємства польського  товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак" "Мультипак - Україна" порушено провадження у справі №4/90 "Б" про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Бердичів - холод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.49).

В зв'язку з порушення справи про банкрутство державний виконавець ДВС у Бердичівському районі 21.07.2003р. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження  №15/3257 (а.с.47).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.02.2004р. було затверджено мирову угоду від 29.09.2003р. із змінами від 29.12.2003р., укладену  між кредитором  та боржником і припинено провадження у справі №4/90 "Б" (а.с. 9-12).

Постановою державного виконавця від 16.02.2004р. виконавче провадження  №15/3257 від 26.02.2001р. було поновлено (а.с. 48).

Після поновлення виконавчого провадження, згідно довідок  відділу ДВС  Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 20.11.2006р. №12 та 29.01.2007р., державним виконавцем  стягнено з відповідача на користь позивача відповідно 1256грн. і 9000грн.(а.с. 68-69).

В вересні 2006р. Дочірнє підприємство польського  товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак" "Мультипак - Україна"  звернулось з позовом до Закритого акціонерного товариства "Бердичів - холод" про  стягнення  94135,91грн., з яких 87080грн. заборгованості відповідно до умов вказаної мирової угоди та 7055,91грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобов'язань по мировій угоді.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України,  рішення,  ухвали,  постанови  господарського  суду,  що набрали  законної  сили,  є

обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому             Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України аналогічно встановлено, що мирова угода  може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову (ч.3 ст.78 ГПК України).

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі (ч.4 ст.78 ГПК України).

Водночас, ч.2 ст.80 Господарського кодексу України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих підстав не допускається.

Крім того матеріали справи свідчать, що  ДВС  у Бердичівському районі Житомирської області здійснює виконавче провадження №15/3257 від 26.02.2001р. у відповідності з приписами чинного законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних,  художніх  творів,  винаходів  та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;   завдання  майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;  інші юридичні факти.

Однак, слід зазначити, що затверджена ухвалою господарського суду мирова угода між сторонами у справі №4/90"Б", на якій ґрунтуються позовні вимоги Дочірнього  підприємства польського  товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак" "Мультипак - Україна"   не є правочином в розумінні названих положень цивільного права, а тому нарахування  річних на суму заборгованості перед позивачем, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаної мирової угоди є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Зважаючи на викладене, рішення господарського суду Житомирської області від 30 січня 2007 року у справі №4/3327 необхідно  змінити, виклавши його резолютивну частину в іншій редакції.

Керуючись п.1 ч.1ст.80, ст.ст.101,103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Дочірнього підприємства польського товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак"  "Мультипак-Україна", м. Львів відмовити.

Рішення господарського суду Житомирської області від 30 січня 2007 року у справі №4/3327 змінити, виклавши в такій редакції:

"У задоволенні позову Дочірнього підприємства  польського товариства з обмеженою відповідальністю "Мультипак"  "Мультипак-Україна", м. Львів до Закритого  акціонерного  товариства "Бердичів-холод", м. Бердичів в частині стягнення 3% річних в сумі 7055,91грн. відмовити.

В частині стягнення боргу у сумі 87080грн. провадження у справі  припинити.

2. Справу №4/3327 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:                                                              Щепанська Г.А.

судді::

Гулова А.Г.

Філіпова Т.Л.

Віддрук. 4 прим.

1-до справи

2,3-сторонам

4 -в наряд