ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.07 р.                                                                               Справа № 20/283

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м.Маріуполя, в інтересах держави, в особі Державної інспекції з енергозбереження, м.Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Азовсталь", м.Маріуполь

про стягнення 22184,85 грн.

За участю представників:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Бугай В.М. - дов.

прокурор: Лисенко С.І.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернувся прокурора м.Маріуполя, в інтересах держави, в особі Державної інспекції з енергозбереження, м.Київ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Азовсталь", м.Маріуполь, про стягнення на користь Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області підвищеної плати за нераціональне використання енергетичних ресурсів в сумі 22184,85 грн.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на порушення відповідачем чинного законодавства про енергозбереження, на надані суду документи та на приписи Закону України “Про енергозбереження”, постанови Кабінету Міністрів України № 699 від 02.09.03 р. “Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві”, “Порядку проведення державними інспекторами з  енергозбереження перевірок використання паливно-енергетичних ресурсів (ПЕР) на підприємствах, в установах і організаціях та усунення фактів їх нецільового використання”, постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.2000 р. № 1039, “Питання Державної інспекції з енергозбереження”, Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”.

Представники позивача та прокурор, що приймали участь у справі, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на відсутність в своїх діях ознак порушень законодавства України про енергозбереження.

У судовому засіданні 09.08.07 р. була оголошена перерва до 06.09.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд встановив:

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.2000 р. № 1039 “Питання Державної інспекції з енергозбереження” з подальшими змінами та доповненнями, Державна інспекція з енергозбереження є урядовим органом державного управління, яка відповідно до законодавства виконує контрольно-наглядові функції щодо використання ПЕР.

Повноваження інспекції щодо застосування економічних заходів до підприємств, організацій у разі виявлення фактів перевитрати ними зазначених ресурсів внаслідок їх неефективного використання, визначено в абзаці 13 пункті 4 “Положення про Державну інспекцію з енергозбереження”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.2000 р. “Питання державної інспекції з енергозбереження”.

Територіальне управління Держінспекції по Донецькій області здійснює свої повноваження від імені інспекції на підставі Положення про Територіальне управління, затвердженого наказом Державної інспекції з енергозбереження № 44 від 28.03.07 р.

Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області 14.12.06 р. під час проведення комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів пароелектроповітрядувної станції ВАТ “МК “Азовсталь” встановлено факт нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів, що відповідно ст.27 п.”є” Закону України від 01.07.94 р. № 74/94 ВР “Про енергозбереження” є порушенням чинного законодавства про енергозбереження та тягне за собою передбачену законодавством відповідальність.

Відповідно до вищезазначеного закону: ст.11”є” – економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами; ст.17 п.”а” - економічні санкції накладаються на юридичних та фізичних осіб за марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 699 від 02.09.93 р. “Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві” (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1308 від 28.10.96 р. та постановою Кабінету Міністрів України № 1071 від 07.07.2000 р.), розділу ІІ Додатку до Постанови:

-          за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата;

-          споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни.

Постановою територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області про застосування підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших ПЕР від 22.01.07 р. № 18-6/103-КП29/М на підставі акту комплексної перевірки використання ПЕР від 14.12.06 р. № 18-6/89-29/М пароелектроповітрядувної станції ВАТ “МК “Азовсталь” застосовано подвійну плату  у розмірі 22184,85 грн. за виявлені втрати ПЕР (відсутність ізоляції на теплопроводах та засувній арматурі).

Розрахунки підвищеної плати за неефективне використання енергоресурсів проведені державними інспекторами на підставі “Порядку проведення державними інспекторами з енергозбереження перевірок ефективності використання ПЕР на підприємствах, в установах і організаціях та усунення фактів їх нецільового використання”, затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження № 64 від 04.08.2000 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.06.2000 р. № 653/4874.

У позовній заяві прокурор зазначає, що кошти, одержані внаслідок застосування економічних заходів за неефективне використання ПЕР, зараховуються до загального фонду державного бюджету, що відповідач повинен був внести підвищену плату протягом 30 днів з дня винесення постанови про її застосування, однак, станом на 19.06.07 р. вищезазначена плата підприємством не внесена, що несвоєчасна сплата підвищеної плати за неефективне використання енергетичних ресурсів може привести до невиконання дохідної частини Державного бюджету України, що тягне за собою несвоєчасну виплату заробітної плати, пенсій, стипендій та інших соціальних витрат.

Суть позову, разом з тим, полягає у вимогах про стягнення у відповідача 22184,85 грн. – суми підвищеної плати на користь Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області.

Відповідач прозову не визнав, посилаючись на відсутність в своїх діях ознак порушень законодавства про енергозбереження, на те, що під час перевірки на зазначеному у акті об’єкті здійснювались ремонтні роботи, пов’язані із демонтажем теплоізоляції на паропроводі.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Законом України “Про енергозбереження” визначено, що  “нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів" - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії.

Зазначеним законом передбачено, що “марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів" - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро- і теплоустаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, печей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів).

Згідно із розділом ІІ Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93 р. № 699, якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Отже, підставою для застосування підвищеної плати є нераціональне використання ПЕР, їх марнотратне (систематичне, без виробничої потреби) витрачання, викликані недодержанням технологічної дисципліни.

Відповідачем надані суду документи, а саме – розпорядження № 617 від 07.12.06 р., загальні наряди № 9, № 12, які свідчать про те, що під час перевірки, оформленої актом № 18-6/89-29/М від 14.12.06 р., на об’єкті “Пароелектроповітрядувна станція (ПЕПС)” відповідачем здійснювались роботи з поточного ремонту водопитаючої установки, пов’язані з тимчасовим демонтажем теплоізоляції на паропроводі.

Вищенаведене надає суду підстави для висновку про те, що в зазначених діях відповідача відсутні ознаки нераціонального, марнотратного використання ПЕР без виробничої потреби.

Факти систематичності такого використання вищезазначеним актом не зафіксовані.

За даних обставин, підстави для застосування до відповідача підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР в порядку, передбаченому ст.11 п.”е” Закону України “Про енергозбереження” та р.ІІ Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93 р. № 699, відсутні, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд враховує також, що вищезазначену плату прокурор просить стягнути на користь Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області, а не безпосередньо до Державного бюджету України, що не є обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, ст.11 Закону України “Про енергозбереження”, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.09.07 р.

Повний текст рішення підписано 11.09.07 р.

Суддя

Надруковано 5 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу

2 - прокурору