СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.07                                                                                 Справа № 4/248

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали за позовом

Державного підприємства «Ровенькиантарцит», м.Ровеньки  Луганської області

до Приватного підприємства «Метпром», м.Луганськ

про стягнення  2850 грн. 00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Грекова Г.В., дов. № 1-3/3д-110 від 29.12.06;

від відповідача – не прибув ( явка обов’язкова).

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми несплаченої провізної плати у розмірі  2850 грн. 00 коп. згідно договору поставки № 73/81гп  від 06.06.03.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, хоча про день, час та місце проведення судового слухання  повідомлений  належним чином. З урахуванням цієї обставини судом справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, - тобто у відповідності до ст.75 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, а також довідки Головного управління статистики у Луганській області № 13-48/1873 від 07.05.07  адресою юридичної особи Приватного підприємства «Метпром»є- м.Луганськ, вул. Переяславська,13.

Як свідчать матеріали справи, а саме, належною юридичною адресою Приватного підприємства «Метпром»є- м.Луганськ, вул. Переяславська,13.

Відповідач під час розгляду справи будь-яких відомостей про зміну адреси не надавав, у зв’язку з чим , всі процесуальні документи господарського суду направлялися за вказаною адресою.

Дослідивши обставини справи, додатково надані представником позивача документи суд  прийшов до наступного.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 73/81гп  від 06.06.03., за умовами якого “Постачальник»(позивач у справі) зобов’язаний поставити «Покупцю»(відповідачу у справі) вугілля марки А (антрацит) (далі- товар), а «Покупець»зобов’язаний прийняти товар і провести його оплату.

Згідно п. 3.2 договору, платежі по цьому договору проводяться перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок «Постачальника»( позивача  у справі) на умовах 100% попередньої оплати.

Згідно п. 3.2 договору, витрати, які пов’язані з доставкою товару, до станції призначення сплачує «Покупець»(відповідач у справі) окремим цільовим платежем на умовах попередньої оплати.

Позивачем на адресу відповідача згідно умов вищевказаного договору та наданого відповідачем листа-заявки № 20/06 від 20.06.03 у липні 2003р. (10.07.03) відвантажено один вагон вугілля загальною вагою 69 тон., що підтверджено квитанцією про приймання вантажу № 48946638 від 10.07.03 (ас.20).

Позивач виконав зобов’язання за вищевказаним договором у повному обсязі. Позивач поставив відповідачу товар.

Відповідач згідно вимог пунктів 11,3.2,3.3 договору зобов’язаний сплатити за вугілля та витрати, пов’язані з постачанням вугілля до станції призначення.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором щодо сплати вартості проїзної  плати виконані не повному обсязі, тому заборгованість відповідача перед позивачем щодо сплати вартості проїзної  плати складає 2850 грн. 00  коп.

Позивачем на адресу відповідача був направлений лист № 23 від 07.02.07 з вимогою про сплату суми несплаченої провізної плати у розмірі  2850 грн. 00 коп. згідно договору поставки № 73/81гп  від 06.06.03.

., відповідач відповідь на вимогу не надав, оплату не провів.

Відповідач  відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача суми несплаченої провізної плати у розмірі  2850 грн. 00 коп. згідно договору поставки № 73/81гп  від 06.06.03.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, позивач згідно умов договору поставки № 73/81гп  від 06.06.03 та наданого відповідачем листа-заявки № 20/06 від 20.06.03 (а.с.21) поставив відповідачу у липні 2003р. (10.07.03) відвантажено один вагон вугілля загальною вагою 69 тон., що підтверджено квитанцією про приймання вантажу № 48946638 від 10.07.03 (ас.20). Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором щодо сплати вартості проїзної  плати виконані не повному обсязі, тому заборгованість відповідача перед позивачем щодо сплати вартості проїзної  плати складає 2850 грн. 00  коп.

Сума  боргу щодо сплати вартості проїзної  плати складає 2850 грн. 00  коп. нарахована позивачем обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи, та підлягає задоволенню в повному обсязі і  стягненню з відповідача.

Відповідно до п.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з тим, що у договорі поставки поставки № 73/81гп  від 06.06.03 сторонами не обумовлено строк оплати, позивачем на адресу відповідача був направлений лист № 23 від 07.02.07 з вимогою про сплату суми несплаченої провізної плати у розмірі  2850 грн. 00 коп. згідно договору поставки № 73/81гп  від 06.06.03, відповідач відповідь на вимогу не надав, оплату не провів.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача  суми несплаченої провізної плати у розмірі  2850 грн. 00 коп., що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені матеріалами справи,  підлягають стягненню з відповідача, відповідачем не оспорені.

Як було встановлено при розгляді справи,  станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню  повністю та стягнення з відповідача,  з віднесенням  судових витрат на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

За таких обставин, позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні 23.05.07 за згодою позивача була оголошена   вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати  покладаються на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,530 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.44, 49,75,82, 84, 85 ГПК   України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Метпром», м.Луганськ,  вул. Переяславська,13,, на користь Державного підприємства «Ровенькиантарцит», м.Ровеньки  Луганської області, вул. Комуністична,6, р/р 0607 в АК ПІБ м.Ровеньки, МФО 304502, борг у сумі 2850грн. 00коп., витрати по держмиту у сумі 102 грн. 28  коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання.

Дата підписання рішення –25.05.07

Суддя                                                                                                Г.М.Батюк

Пом. судді                                                                                           Ю.А.Зайцева