ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 07/106-07

вх. № 8756/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Казакова О.О., дов. № 01/08-07 від 01.08.07р.;  відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ПП "Суматра", м. Харків

до  ТОВ фірма "Термік",м. Х-в

про стягнення 41370,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Суматра" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Термік" 9517,50 грн. основного боргу, процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30510,49 грн. 1342,01 грн. інфляційних нарахувань та судових витрат по справі.

У судовому засіданні 18.09.07р., позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30510,49 грн. 1342,01 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати по справі, у зв"язку з оплатою відповідачем суми основного боргу.

Враховуючи, що вказані уточнення подані відповідно до ст. 22 ГПК України, суд приймає їх до розгляду.

Позивачем надано докази оплати відповідачем основного боргу в розмірі 9517,50 грн. 03.08.07р., тобто після звернення позивача з позовом до суду.

За таких обставин, провадження в частині стягнення з відповідача 9517,50 грн. основного боргу підлягає припиненню, відповідно до п.1.1 ст. 80 ГПК україни, у зв"язку з відсутністю предмету спору. Судові витрати в цій частині позовних вимог покладються на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Відповідно до матеріалів справи, 20.11.05р. між сторонами по справі було укладено договір № 87/05 (а.с.8-10), відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов"язався поставити у зумовлені строки покупцю (відповідачу) товар, а покупець (відповідач) зобов"язався прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач свої зобов"язання за вказаним договором виконав належним чином та поставив відповідачу товар (склопакети) на загальну суму 16248,44 грн.

Факт поставки товару позивачем та прийняття його відповідачем підтверджується видатковою накладною № 1807-4 від 18.07.06р. (а.с.12) та довіреністю ЯЛК № 712244 від 18.07.06р. (а.с.13)

Відповідно до п.7.1 вищевказаного договору, покупець зобов"язався оплатити поставлений товар не пізніше 7-ми робочих днів з дати поставки партії товару.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що оплата здійснюється покупцем (відповідачем) на підставі цього договору та накладної, за якою передавався товар або на підставі рахунку.

Проте, відповідач свої зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару виконав неналежним чином, сплативши позивачу 11.12.06р. 5000,00 грн. та 19.04.07р. 500,00 грн., що підтверджується відповідними випсками з банківського рахунку позивача (а.с.15-16).

Під час встановлення поставлених позивачем склопакетів, відповідачем були виявлені недоліки товару, які неможливо було усунути. Сторони дійшли згоди про повернення неякісного товару, про що свідчить видаткова накладна (повернення) № Т-00000039 від 26.02.07р. на суму 1230,94 грн. (а.с.18).

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем склала 9517,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 9517,50 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б сплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 28.07.06р. прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором № 87/05 від 20.11.05 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 9517,50 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1342,01 грн. інфляційних нарахувань, визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими  коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має  право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до п.8.4 договору, у разі прострочення покупцем оплати товару постачальник має право вимагати, а покупець зобов"язаний сплатити проценти за користування  чужими грошовими коштами у розмірі 0,7 % за кожен день прострочення, які нараховуються на суму заборгованості покупця.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 30510,49 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, визнаються судом обгрунтованим законними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України та враховуючи оплату відповідачем суми основного боргу після звернення позивача з позовом до суду, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст.530, ст. 536, ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.612, ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Термік" (пр. Леніна, 66, кв. 90, м. Харків, 61164, код в , п/р 3001 в ХГРК Приватбанк м. Харкова, МФО 351533) на користь Приватного підприємства "Суматра" ( вул. Кірова, 38, м. Харків, 61001, код в , п/р 0316 у ЗАТ "Внєшторгбанк (Україна)" у м. Києві, МФО 380195) 30510,49 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 1342,01 грн. інфляційних нарахувань, 318,53 грн. державного мита та 118,00 грн. витра та на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 03 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                                            Інте Т.В.