ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 р.
№ 43/390пн

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
Сімонік І.В. –керівник,
Сороколіт А.П. –дов. від 20.02.2007 року

відповідача –1:

відповідача –2:
Чомаєва І.А. дов. від 22.11.2006 року

Баєрбаш О.М. дов. від 11.06.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки "Захист справедливості" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча"

на постанову
Донецького апеляційного господарського  суду від 14.03.2007 року

у справі
№ 43/390пн господарського суду Донецької області

за позовом
Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки "Захист справедливості" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча"

до
-          Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча",
-          Первинної профспілкової організації Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча"

про
зобов’язання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки “Захист справедливості” Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”, Первинної профспілкової організації Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” про зобов’язання другого відповідача створити з позивачем спільний представницький орган для ведення колективних переговорів по питанню розробки і укладення чи внесення змін в колективний договір Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”, зобов’язання першого відповідача відраховувати позивачу грошові кошти на проведення культурно-масової спортивної та оздоровчої роботи в сумі не менше 0, 3 % від фонду заробітної плати, зобов’язання першого відповідача Відкрите акціонерне товариство “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” укласти колективний договір на 2007-2008 роки з Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки “Захист справедливості” Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”, зобов’язання першого відповідача виділити позивачу приміщення для проведення зборів працівників і роботи виборчого органу, з усім необхідним для роботи обладнанням, опаленням, освітленням, забезпеченням зв’язком, транспортом і прибиранням.

Позовні   вимоги   обґрунтовані   тим, що на порушення статей 3, 17 Закону України “Про колективні договори і угоди”, перший відповідач листом від 20.12.2005 року № 09/4626 відмовився вступити з позивачем в переговорний процес по укладенню колективного договору без будь-яких обґрунтувань такої відмови. Крім того, позивач зазначає, що професійні спілки, які діють на одному й тому ж підприємстві, в установі, організації, мають рівні права і є рівними перед законом.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.01.2007 року (суддя: Зубченко І.В.), залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007 року (судді: Мирошниченко С.В. –головуючий, Колядко Т.М., Акулова Н.В.)  у справі № 43/390пн господарського суду Донецької області, провадження у справі припинено на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди з посиланням на статті 1, 12, 80 Господарського процесуального кодексу України, зазначають про те, що провадження у справі підлягає припиненню, оскільки такий спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки “Захист справедливості” Відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007 року у справі №43/390пн господарського суду Донецької області, в якій просить постанову у справі скасувати, а справу передати для розгляду до господарського суду Донецької області, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосуванням судом норм процесуального права, зокрема, статей 80, 101 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає про те, що доводи суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні апеляційної скарги є безпідставними та незаконними.

Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому проти доводів касаційної скарги заперечує та просить ухвалу господарського суду Донецької області від 29.01.2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007 року залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін,    присутніх    у    судовому   засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі,   колегія   суддів   вважає,   що   касаційна   скарга не  підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України       Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням)    рішення    місцевого    господарського    суду    та    постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав, посилаючись на приписи чинного законодавства про працю в Україні, про колективні договори та профспілкові організації та просив зобов'язати відповідача – 2 утворити з позивачем спільний представницький орган для ведення колективних переговорів з питання розробки та укладення або внесення  змін в колективний договір Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча"; зобов’язати відповідача –1 відраховувати позивачу грошові кошти на проведення культурно-масової спортивної та оздоровчої роботи в сумі не менше 0, 3 % від фонду заробітної плати; зобов’язати відповідача - 1 укласти з позивачем колективний договір на 2007-2008 роки; зобов’язати відповідача - 1 виділити позивачу приміщення для проведення зборів працівників і роботи виборчого органу, з усім необхідним для роботи обладнанням, опаленням, освітленням, забезпеченням зв’язком, транспортом і прибиранням.

Відповідно до частини 1 статті 125 Конституції України, система  судів  загальної  юрисдикції  в  Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

Згідно із статтею 21 Закону України "Пор судоустрій України" місцевими загальними судами є районні,  районні у  містах, міські та міськрайонні суди, а також військові суди гарнізонів. Місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а місцевими адміністративними судами є окружні суди, що утворюються в округах відповідно до указу Президента України.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб”єктами підприємницької діяльності.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські  суди  вирішують  господарські  спори  у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом, та розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –згідно з частиною 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, підвідомчі господарським судам, зокрема, до таких справ відносяться справи  у  спорах,  що  виникають  при  укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизації державного житлового фонду, спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов, спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів, інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідношення, відповідно до яких виник спір, носять господарський характер.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому  Кодексі  розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що спір між сторонами виник внаслідок діяльності профспілкової організації та її взаємодіями з підприємством, на якому вона створена, та іншою профспілковою організацією.

Згідно із частиною 3 статті 36 Конституції України професійні спілки є громадськими організаціями, що об'єднують громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійна спілка (профспілка) - добровільна  неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Професійні спілки створюються    з    метою    здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів  членів  профспілки (стаття 2 зазначеного вище Закону).

З огляду на викладені положення чинного законодавства України правовідносини, що виникають у сфері застосування Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", не мають господарського характеру, а відтак, враховуючи характер спірних правовідносин та їх учасників, суди першої та апеляційної інстанції дійшли цілком обґрунтованого висновку, що даний спір не підвідомчий господарським судам.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що ухвала та постанова у справі прийняті у відповідності з нормами права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки "Захист справедливості" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007 року у справі 43/390пн господарського суду Донецької області та ухвалу господарського суду Донецької області від 29.01.2007 року у справі № 43/390пн  господарського суду Донецької області залишити без змін.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А.Полянський

Г. Фролова