РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2007 р.
Справа № 2/196-3073

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Колубаєвої В.О.

Розглянув справу

за позовом  Приватного підприємства "Паляниця" вул. Гайова, 30, м. Тернопіль,46000

до  Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольногокомітету України вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль,46021

про  визнання недійсним рішення.

За участю представників сторін:

позивача: Мушинський Й.К. - довіреність   № 7/д  від 17.07.07 р.

відповідача:Чорномаз Н.Є. -   довіреність   № 01-32  від 11.01.07 р.

Суть справи: Позивач  просить визнати недійсним рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального  відділення антимонопольного комітету №10 від 04.05.2007р.  по справі №283-1.

Пояснює, що запит №01-1709/13-2 від 17.11.206р. він не отримав, т.я. такий адресований не за місцем знаходження.  Його підприємства (його юридична адреса м. Тернопіль, вул. Гайова,30, а запит направлено в м. Чортків, вул. С. Бандери,89)

Також вважає, що позивач не мав права звертатись до нього з запитом т.я. він з обсягом виручки 299000 грн. в рік не впливає на відносини, які впливають на економічну конкуренцію на території України.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що запит №01-1709/12-2 від 17.11.20056р. був одержаний повноважною на те особою. Запит він має право направляти всім суб'єктам підприємницької діяльності незалежно від обсягу виручки в рік.

Просить в позові відмовити.

Керуючись ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя  17.07.2007р.  оголосив перерву в засіданні  в межах встановленого строку .   02.08.2007р.  засідання продовжилось

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін і приймаючи до уваги, що:

1) У зв'язку з проведенням дослідження ринку хліба та хлібобулочних виробів, відповідач керуючись ст.ст. 7,17,22 Закону України "Про антимонопольний комітет України" та п.п.3,8,9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до позивача з запитом "Про надання інформації" за №01-1709/12-2 від 17.11.2006р.  В якому зобов'язав останнього до 30.11.2006р. надати до територіального відділення інформацію  на конкретні питання .

Позивач стверджує, що інформація на  одержаний ним запит №01-304/12-2 від 19.02.2007р.  надавалась, підтверджуючи даний факт листом відповідача №2-04 від 26.02.2007р.

Відповідач не представив доказів того, що він виконав запит позивача №01-1709/12-2 від 17.11.2006р.

Тому з врахуванням ст. 33 Господарського процесуального кодексу України слід вважати, що у визначений головою територіального відділення термін, відповідач інформації на запит територіального відділення не надав. Що є порушенням п.13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Відтак,  слід вважати, що відповідач керуючись ст. 52 Закону України "Про захист  економічної конкуренції" за вказане порушення правильно наклав штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітній рік в сумі 1500 грн. Про що адміністративна комісія, керуючись ст. ст. 7,14 Закону України "Про  Антимонопольний комітет України" , ст. 48 Закону України "Про захист  економічної конкуренції", п. 33 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції " винесла рішення №10 від 04.05.2007р. по справі №283-1.

При таких обставинах у суду немає законних підстав визнавати рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №10 від 04.05.2007р.  по справі 283-1 недійсним.

Натомість позовні вимоги позивача слід визнати неогрунтованими і вони не підлягають задоволенню

2) Про розгляді справи враховувалось:

а) Закон України "Про Антимонопольний комітет України" та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб'єктів господарювання на відмову від виконання вимоги Антимонопольного комітету щодо надання інформації необхідної для реалізації завдань накладених на Антимонопольний комітет України. Тому слід вважати, що запит органами Антимонопольного комітету надісланий позивачеві в межах його повноважень.

Тим паче, що запит №01-1709/12-2 від 17.11.2006р. оформлений у встановленому порядку, несе офіційний характер і має юридичне значення, як це передбачено ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Тому слід вважати, що неподання  суб'єктом господарювання певної інформації на надісланий органом Антимонопольного комітету України запит є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу незалежно від того, чи надсилалися  таким органом позивачеві у подальшому інші запити з таких самих питань, але з іншими строками виконання.

Отже, незалежно від того, що позивач виконав вимоги запиту №01-304/12-2 від 19.02.2007р. відповідач вправі  до позивача застосовувати штрафні санкції .

б) Ст.  56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення, розпорядження органів комітету, голів його територіальних відділів надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Таким чином, навіть для обов'язкових до виконання документів передбачено можливість доведення їх до відома виконавців у інший спосіб.

Запит №01-1709/12-2 від 17.11.2006р. був одержаний 20.11.2006р. виконавчим директором Хом'як В.Г. (виписка із почтампа від 20.11.2006р.) якому відділення поштового зв'язку Чортків-1 видало на підставі доручення  керівника підприємства "Паляниця" Савчук А.Г.  "12 від 20.11.2006р.

Отже, запит  виданий особі яка уповноважена керівником юридичної особи на такі дії.

Відтак слід вважати, що   запит своєчасно одержаний представником відповідача .

3) Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України видатки по державному миту слід покласти на позивача.

4) Відповідно до ст. ст. 44, 47 –1 Господарського процесуального кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №411 від 29.03.02 р. , витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пов’язані з розглядом даної справи в сумі 118 грн.  покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1) В позові позивачеві відмовити.

2) Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 03 серпня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          В.О. Колубаєва