ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.09.07 р.                                                                               Справа № 43/239

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АК АРТ-БУД” м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСХОД” м. Донецьк

про стягнення суми основного боргу 213287грн.20коп., інфляційної складової у розмірі 19494грн.05коп., трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 6362грн.83коп., пені у розмірі 35939грн.73коп.

за участю представників:

від позивача: Мацак О.Ю., довіреність від 10.08.2007р.

від відповідача: Марченко С.В., довіреність №78 від 18.04.2007р.

На підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні було оголошено перерву з 17.09.2007р. по 26.09.2007р.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю “АК АРТ-БУД” м. Донецьк звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСХОД” м. Донецьк із позовом про стягнення суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 322781грн.25коп., трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 6362грн.83коп., пені у розмірі 36056грн.06коп., збитків у розмірі 5000грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на несвоєчасне та часткове виконання відповідачем умов договору №б/н від 06.09.2006р.; акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в від 29.09.2006р., від 30.11.2006р., від 29.12.2006р.; типові форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних робіт) від 29.09.2006р., від 30.11.2006р., від 29.12.2006р.

Як зазначає позивач, внаслідок часткової оплати виконаних позивачем загально будівельних та оздоблювальних робіт за договором від 06.09.2006р. існує заборгованість в сумі 303287грн.20коп.

Крім того, відповідачем несвоєчасно оплачувались виконані роботи. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем була нарахована сума інфляційної складової в розмірі 19494грн.05коп. та 3% річних в розмірі 6362грн.83коп.

На підставі положень пункту 15.4 договору від 06.09.2006р. позивачем нарахована пеня в розмірі 36056грн.06коп.

В подальшому, в засіданні від 15.08.2007р. представник позивача відмовився від стягнення збитків в розмірі 5000грн. та пояснив, що вказана сума є витратами на правову допомогу адвоката.

У поясненнях №117 від 14.09.2007р. позивач зазначив про часткове погашення відповідачем 04.09.2007р. та 13.09.2007р. заявленої до стягнення суми боргу в розмірі 70000грн. та зменшення розміру боргу до 233287грн.20коп.

Крім того, у зв’язку із тим, що у червні 2007р. облікова ставка Національного банку України дорівнювала вже 8% замість помилково використаної ставки в розмірі 8,5% позивач зменшив розмір заявленої до стягнення пені з 36056грн.06коп. до 35939грн.73коп.

Заявою №191 від 24.09.2007р. позивач ще раз зменшив розмір позовних вимог з 233287грн.20коп. до 213287грн.20коп. через перерахування відповідачем 20.09.2007р. коштів в розмірі 20000грн. Решта вимог була залишена без змін.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався через неявку представника відповідача та ненадання до суду витребуваних документів.

У запереченнях №25/09-07 від 25.09.2007р., наданих до суду,  відповідач зазначив, що визнає суму заборгованості в розмірі 213287грн.20коп. та інфляційну складову в розмірі 19494грн.05коп. Але заперечує проти правильності нарахування позивачем сум пені та 3% річних. На його думку належний розмір пені становить 32250грн.81коп., а 3% річних дорівнюють 5711грн.85коп.

В судовому засіданні від 26.09.2007р. представник позивача усно заявив про зменшення розміру сум 3% річних та пені, а саме з 6362грн.83коп. до 5711грн.85коп. та з 35939грн.73коп. до 32250грн.81коп.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Між ТОВ „ВОСХОД” (далі – замовник) та ТОВ „АК АРТ-БУД” (далі – підрядник) був укладений договір від 06.09.2006р., згідно якого підрядник на свій ризик з використанням своїх матеріалів або матеріалів замовника виконує власними та залученими силами загально будівельні та оздоблювальні роботи з будівництва торгівельного комплексу по вулиці 230-Стрілкової дивізії в Будьонівському районі м. Донецька.

Згідно із пунктом 2.2 договору від 06.09.2006р. замовник оплачує виконані підрядником роботи в порядку, встановленому цим договором.

Згідно із пунктом 5.1 замовник щомісяця оплачує виконані підрядником роботи на підставі форми КБ-3. Акт виконаних робіт форми №КБ-2в готує підрядник та передає для підписання повноважному представникові замовника в строк не пізніше 25 числа звітного місяця. Повноважний представник замовника протягом 3днів перевіряє реальність акту та підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється в термін до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Як вбачається з наявних матеріалів в справі, акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в від 29.09.2006р., від 30.11.2006р., від 29.12.2006р. та типові форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних робіт) від 29.09.2006р., від 30.11.2006р., від 29.12.2006р. підписані обома представниками сторін без зауважень та заперечень.

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків станом на 01.03.2007р. існувала заборгованість з оплати виконаних робіт в сумі 373287грн.20коп.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Протягом судового провадження у справі відповідач перерахував на адресу позивача 90000грн. Таким чином на момент винесення рішення залишилась несплаченою сума боргу в розмірі 213287грн.20коп.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором від 06.09.2006р. в розмірі 213287грн.20коп.

Згідно протоколу узгодження розбіжностей від 20.09.2006р. до договору від 06.09.2006р. сторони дійшли згоди, що пункт 15.4 вказаного договору міститиме наступну редакцію – у випадку порушення замовником строків здійснення оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі наведеної норми, позивач нарахував та заявив до стягнення 36056грн.06коп.

У зв’язку із тим, що у червні 2007р. облікова ставка Національного банку України дорівнювала вже 8% замість помилково використаної ставки в розмірі 8,5% позивач зменшив розмір заявленої до стягнення пені з 36056грн.06коп. до 35939грн.73коп.

В подальшому, в засіданні від 26.09.2007р. позивач зменшив розмір пені до 32250грн.81коп. Суд приймає до уваги зменшення розміру позовних вимог позивачем та розглядає вимогу про стягнення пені з урахуванням зменшення її розміру.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

На підставі наявних матеріалів суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 32250грн.81коп. пені.

Як визначено в статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував 3% річних в розмірі 6362грн.83коп. та інфляційну складову на суму 19494грн.05коп.

В засіданні від 26.09.2007р. позивач зменшив розмір 3% річних до 5711грн.85коп. суд приймає до уваги зменшення розміру позовних вимог позивачем та розглядає їх з урахуванням їх зменшення.

Позовні вимоги про стягнення 3% річних 5711грн.85коп. та інфляційної складової на суму 19494грн.05коп. підтверджені матеріалами справи та є такими , що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу 213287грн.20коп., інфляційної складової у розмірі 19494грн.05коп., трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 5711грн.85коп., пені у розмірі 32250грн.81коп.

В засіданні від 15.08.2007р. представник позивача відмовився від стягнення збитків в розмірі 5000грн. та пояснив, що вказана сума є витратами на правову допомогу адвоката.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснив позивачу наслідки відповідної процесуальної дії та перевірив наявність повноважень на вчинення цієї дії у представника позивача.

Господарський суд приймає відмову від позову, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому припиняє провадження у справі на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу відносно стягнення з відповідача збитків в розмірі 5000грн.

Позивач також заявляє до віднесення на користь відповідача суму витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5000грн.

За статтею 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно умов договору про надання послуг адвоката №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р., укладеного між ТОВ „АК АРТ-БУД” (далі – клієнт) та адвокатом Мацак О.Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2627) (далі – адвокат), адвокат зобов’язаний представляти за завданням клієнта послуги адвоката пов’язані із провадженням та розглядом господарської справи в господарському суді Донецької області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АК АРТ-БУД”  м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСХОД” м. Донецьк про стягнення суми основного боргу, інфляційної складової, трьох відсотків річних та пені, а клієнт зобов’язаний прийняти та сплатити надані послуги адвоката.

Згідно пункту 4.1 договору про надання послуг адвоката №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р. за послуги, що надаються адвокатом за умовами цього договору клієнт сплачує адвокату 5000грн без ПДВ.

Згідно пункту 4.5 договору про надання послуг адвоката №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р. факт надання послуг підтверджується актами, підписаними повноважними представниками сторін. Платіжним дорученням №702 від 15.08.2007р. позивач перерахував 5000грн. за послуги адвоката згідно договору про надання послуг адвоката №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р.

Як вбачається з акту від 14.09.2007р. здавання - приймання наданих послуг адвоката за договором №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р. сторони визначили, що послуги адвоката надані у повному обсязі та в строк, претензій до якості наданих робіт у замовника немає. Згідно вищеназваного акту вартість виконаних робіт за договором №А-ХС 06-08/07 від 06.08.2007р. становить 5000грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту несення витрат з оплати послуг адвоката в розмірі 5000грн. та віднесення цих судових витрат на відповідача.

Судові витрати, понесені сторонами під час провадження в справі, підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 180, 193 Господарського кодексу та статтями 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 78, п.4 статті 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “АК АРТ-БУД”  м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСХОД” м. Донецьк про стягнення суми основного боргу 213287грн.20коп., інфляційної складової у розмірі 19494грн.05коп., 3% у розмірі 5711грн.85коп., пені у розмірі 32250грн.81коп., збитків у розмірі 5000грн. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСХОД” м. Донецьк (83012, м. Донецьк, пр. Ленінський, буд. 11Б, , МФО 334635) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АК АРТ-БУД” м. Донецьк (83052, м. Донецьк, вул.. Бурденко, 29, , МФО 394512) суму основного боргу 213287грн.20коп., інфляційну складову у розмірі 19494грн.05коп., 3% річних у розмірі 5711грн.85коп., пеню у розмірі 32250грн.81коп., витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000грн., державне мито 3607грн.43коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 114грн.46коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Припинити провадження щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 5000грн. у зв’язку із відмовою позивача від позову.

В судовому засіданні від 26.09.2007р. за згодою сторін проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його підписання до Донецького апеляційного господарського суду.

Дата підписання повного тексту рішення 28.09.2007р.

Суддя

Надруковано 3 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 до справи