ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" серпня 2007 р.
11 год. 05 хв.
м. Одеса
Справа  № 5/213-07-5239А

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді                                                      Могил С.К.

Секретарі судового засідання             Іванові О. О.

За участю представників сторін:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача – Піпко А. М., на підставі довіреності

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ісаївського професійно –аграрного ліцею до Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні” про скасування рішення від 23 квітня 2007 року по постанові №Пн-401 начальника Південно –західного відділення Держенергонагляду в Одеській області про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у сумі 14 535, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки відповідачем була прийнята постанова від 23 квітня 2007 року № Пн-401 Р про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у сумі 14 535, 00 грн. за порушення законодавства про електроенергетику.

Позивач вважає, що прийнята 23 квітня 2007 року постанова № Пн-401 Р про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у сумі 14 535, 00 грн. за порушення законодавства про електроенергетику прийнята без врахування всіх обставин, а тому має бути скасована.

Як на підставу таких тверджень позивач посилається на те, що дійсно 09 жовтня 2006 року Ісаївському професійно –аграрному ліцею було направлено припис №260п про усунення порушень законодавства про електроенергетику. Позивач зазначає, що вказаний припис було виконано, у тому числі були виконані пункти 1, 5, 6, 7, 8, 9. Проте позивач зазначає, що в зв’язку з зупиненням операцій на рахунках Ісаївського професійно –аграрного ліцею неможливо було своєчасно здійснити оплату за навчання в науково –виробничому центрі „Електрон”, в зв’язку з чим навчання персоналу було проведено пізніше. Позивач вважає, що відомості, зазначені у акті перевірки, щодо невиконання пунктів 1, 5, 6, 7, 8, 9 не відповідають дійсності, оскільки всі ці пункти на момент проведення перевірки фактично були виконані, проте про їх виконання не було повідомлено відповідача в зв’язку зі зміною керівництва Ісаївського професійно –аграрного ліцею.

На підставі викладеного та наданих документальних доказів позивач, відповідно до своїх остаточних вимог просив суд скасувати рішення від 23 квітня 2007 року по постанові №Пн-401 начальника Південно –західного відділення Держенергонагляду в Одеській області про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у сумі 14 535, 00 грн.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі в зв’язку з чим вважає позов необґрунтованим й таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Твердження позивача про неможливість проведення оплати відповідач вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують уваги, оскільки припинення асигнувань позивачу з 26.02.2007 року не могло вплинути на виконання припису, граничний термін виконання якого було встановлено до 01.12.2006 року. Також відповідач відхиляє твердження позивача про фактичне виконання припису. З цього приводу відповідач заявляє, що відповідно до п. 6.5. Інструкції з організації проведення обстежень електричних, тепловикористовуючих установок, теплових мереж та оформлення їх результатів, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 817 від 24.12.2004 року приписи, які підприємство не в змозі виконати з причин, які неможливо було передбачити заходами щодо виконання вимог Припису, керівник підприємства повинен за 10 днів до закінчення терміну виконання найбільш тривалого заходу Припису, звернутись до відповідного структурного підрозділу Держенергонагляду та отримати письмовий дозвіл на подовження термінів виконання вимог Припису. Відповідач звертає увагу суду на те, що Ісаївський професійно-аграрний ліцей у встановлений строк не звертався до Північно-Західного відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Одеській області за дозволом на подовження термінів виконання вимог припису № 260п від 09.10.2006 року. Щодо наданих доказів виконання припису то відповідач зазначає, що з наданих документів видно спробу позивача виконати окремі пункти припису лише 15 й 18 грудня 2006 року, хоча строк для їх виконання було встановлено до 01.12.2006 року. Більш того, спроба виконання припису була здійснена після проведення перевірки його виконання, якою встановлено невиконання пунктів 1, 5-9 припису № 260п від 09.10.2006 року, що закріплено актом перевірки № Пн-401 від 04.12.2006 року. Підсумовуючи свої доводи викладені у запереченнях відповідач вважає, що позивач допустив порушення Закону України „Про електроенергетику", яке проявилось в ухиленні від виконання і несвоєчасному виконанні приписів Держенергонагляду.

З підстав викладених у запереченнях та наданих документальних доказах відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги Ісаївського професійно –аграрного ліцею не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 04.12.2006 року державними інспекторами відповідача в присутності представника позивача була проведена перевірка дотримання Ісаївським професійно –аграрним ліцеєм законодавства про електроенергетику, в частині виконання раніше виданих приписів Держенергонагляду.

За результатами проведеної перевірки, 04.12.2006 року відповідачем був складний акт перевірки № Пн-401 в якому були зафіксовані факти ухилення або несвоєчасного виконання у встановлені терміни вимог виданих приписів.

З відомостей зазначених у акті вбачається, що позивачем не був виконаний припис №260п від 09 жовтня 2006 року в частині пунктів 1, 5 –9. Як видно з відомостей зазначених у акті, зазначена перевірка проводилась інспектором Лунголом О. О. в присутності т.в.о. директора Ізерської Є. М.

В наступному, розглянувши акт перевірки №Пн-401 від 04.12.2006 року, за невиконання припису №260п від 09.10.2006 року в частині пунктів 1, 5, 6, 7, 8, 9 на підставі ст. 27 Закону України „Про електроенергетику” відповідачем була прийнята постанова від 23 квітня  2007 року №Пн-401 про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у розмірі 14 535, 00 грн. за порушення законодавства про електроенергетику.

Одночасно з прийняттям постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику відповідачем на підставі ст. 9 Закону України „Про електроенергетику” та акту обстеження від 04.12.2006 року №Пн-401 був прийнятий повторний припис від 23.04.2007 року №401п в якому були визначені терміни виконання невиконаних пунктів раніше виданого припису.

З огляду на наведене, слід звернути увагу на те, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що  врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням про такий орган.

Підставами для визнання акту недійсним є його невідповідність вимогам чинного  законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу Адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно –правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, а також заявляти інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно –правових відносин.

Розглядаючи вимоги позивача про скасування постанови відповідача, з підстав її необґрунтованості та її невідповідності фактичним обставинам суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Централізоване диспетчерське управління об’єднаною енергетичною системою України здійснюється Національною енергетичною компанією „Укренерго” Міністерства палива та енергетики України відокремленим підрозділом якої є Держенергонагляд у Південному регіоні. Відповідно до Закону України „Про електроенергетику” Державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, яка підпорядкована безпосередньо Міністерству палива та енергетики в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням „Про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії” затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 665 від 17.05.02 року.

Статтею 9 Закону України „Про електроенергетику” встановлено, що державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та інші органи, визначені законодавством України. Відповідно до згаданої статті Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює нагляд за електричними і тепловикористовуючими установками та тепловими мережами споживачів та суб'єктів електроенергетики.

При виконанні своїх обов’язків державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії зокрема мають право безперешкодного доступу до електричних і тепловикористовуючих установок та теплових мереж споживачів та суб'єктів електроенергетики; отримувати від споживачів та суб'єктів електроенергетики інформацію, необхідну для виконання покладених на них завдань відповідно до нормативно –правових актів; давати споживачам та суб'єктам електроенергетики обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень нормативно –правових актів; давати споживачам та суб'єктам електроенергетики приписи про приведення засобів обліку, контролю та регулювання споживання електричної і теплової енергії у відповідність з нормами, правилами і стандартами в електроенергетиці; вимагати від споживачів та суб'єктів електроенергетики додержання встановлених нормативно-правовими актами режимів споживання електричної і теплової енергії; надавати приписи щодо неприпустимості продовження експлуатації електричних і тепловикористовуючих установок споживачів, якщо це створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, здоров'ю населення; застосовувати в установленому законодавством України порядку санкції до суб'єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів та складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім того, ст. 27 Закону України „Про електроенергетику” встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згаданою статтею також встановлено, що суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці, одним з видів якої є ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов.

Доводи позивача, викладені у позові судом не приймаються до уваги, відхиляються оскільки є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

З документів наданих Ісаївським професійно –аграрним ліцеєм, вбачається, що виконання пунктів припису було здійснено з порушенням строків встановлених у приписі.

З наданих доказів видно, що проведені випробування та вимірювання електроустаткування відповідача та які затверджені відповідними протоколами здійснені 15.12.2006 року та 18.12.2006 року, тобто з порушенням строків встановлених у приписі. Крім того, на момент проведення перевірки позивачем також не був виконаний припис в частині проведення перевірки знань з технології робіт особи, відповідальної за електрогосподарство.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що позивачем не були виконані належним чином пункти припису відповідача, що були зафіксовані у акті перевірки від 04.12.2006 року №Пн-401 та за невиконання якого до відповідача була застосована санкція у вигляді штрафу. Слід зазначити, що Законом України „Про електроенергетику” встановлено однакову відповідальність як за ухилення від виконання, так і за несвоєчасне виконання приписів Держенергонагляду.

Той факт, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу припис позивачем був виконаний, судом не приймається до уваги, оскільки на момент проведення перевірки позивачем не було надано жодного доказу який би підтвердив належне та своєчасне виконання раніше виданого припису.

Отже, можна зробити висновок про неналежне виконання позивачем своїх обов’язків по виконанню припису відповідача.

Таким чином, за результатами розгляду справи фактів необґрунтованості прийнятої оскаржуваної постанови, прийняття її по за межами повноважень наданих відповідачу та її невідповідності фактичним обставинам судом не встановлено, а від тім у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи викладені у судових засіданнях доводи сторін та надані документальні докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові Ісаївського професійно –аграрного ліцею до Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні” про скасування рішення від 23 квітня 2007 року по постанові №Пн-401 начальника Південно –західного відділення Держенергонагляду в Одеській області про накладення на Ісаївський професійно –аграрний ліцей штрафу у сумі 14 535, 00 грн. відмовити повністю.

Повний текст постанови складено 03.09.2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя