ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" серпня 2007 р.
Справа № 5/87-64А.

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Селянського (фермерського) господарства Стецюка Михайла Миколайовича

про стягнення 8091грн.97коп.

Суддя  Слупко В.Л.

Представники сторін:

від позивача: Дяченко С.І. –гол.спеціаліст (дор.№06/10д-12 від 12.06.2007р.), Чередніченко Н.Д. – гол.спеціаліст (дов.№06/10-25 від 06.08.2007р.)

від відповідача: Стецюк М.М. - керівник

Суть спору: Позивач - Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі –Відділення) просить стягнути з Селянського (фермерського) господарства Стецюка Михайла Миколайовича 8091грн.97коп. боргу, в тому числі: 7900грн. адміністративно-господарських санкцій за непрацевлаштування в 2006 році 2-х інвалідів згідно визначеного ст.19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі –Закон) нормативу та 191грн.97коп. пені, нарахованої за порушення термінів сплати санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив те, що ним помилково у звіті форми №10- П І в графі «середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність»поставлено прочерк, оскільки в його господарстві в 2006 році працювали 2 інваліди, про що подав необхідні докази.

Представники відділення Фонду в судовому засіданні погодились з твердженнями позивача про виконання ним встановленого Законом нормативу працевлаштування інвалідів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Статтею 19 Закону визначено норматив працевлаштування інвалідів для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання в розмірі 4% від загальної чисельності працюючих.

Відповідно до ст.20 Закону підприємства (об’єднання), установи і організації незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Як вбачається із звіту відповідача форми №10-П І наданого відділенню Фонду інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників у господарстві в 2006 році становила 54 особи, відповідно кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до 4% нормативу становить 2 особи. Фактично у відповідача в 2006 році було працевлаштовано 2 особи, яким встановлено інвалідність, що підтверджується наявними в матеріалах справи: витягами з трудових книжок Савчука В.С., Приходько В.В., копією пенсійного посвідчення Приходько В.В., довідкою МСЕК від 01.06.2006р., виданою Савчуку В.С., виписками з наказів від 25.07.2003р. №№ 1, 6 про прийняття на роботу в вказаних осіб.

Із-за таких обставин суд не вбачає підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання в 2006 році визначеного ст.19 Закону нормативу працевлаштування інвалідів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                          В.Л.Слупко