ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2007 р.                                                            Справа № 37/184-07

вх. № 6361/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - начальника Маковецька В.М., 3-ї особи - Краснокутського В.В. за довіреністю № 1620 від 01.08.2007 року, відповідача - Степаненко Є.А за довіреністю № 4 від 18.06.2007 року

розглянувши справу за позовом Зміївське ВУ ЖКГ, м. Зміїв, 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Зміївська міська рада, м. Зміїв

до  ПФ "Автозапчастинакомплект", м. Зміїв

про витребування майна із незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватної фірми "Автозапчастинакомплект" (відповідач) про витребування з незаконного володіння відповідача нежитлового приміщень загальною площею 38 кв.м., розташованих в будинку № 15 по вул. Гагаріна, м. Зміїв, Харківської області та зобов'язати відповідача звільнити та повернути його позивачу.

Позивач, через канцелярію господарського суду 16.07.2007 р. за вх. № 18600, надав документи згідно супровідного листа, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

Сторони та 3-я особа до початку судового засідання надали узгоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

3-я особа, через канцелярію господарського суду 02.08.2007 р. за в.. № 16389, надала клопотання про залучення до матеріалів справи довіреності на представника, яке господарським судом задовольняється та надана довіреність залучається до матеріалів справи.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 02.08.2007 р. за вх. № 16390, надав відзив на позовну заяву, який господарським судом залучається до матеріалів справи.

Позивач, через канцелярію господарського суду 02.08.2007 р. за вх. № 19771, надав документи згідно супровідного листа, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено, що 01 жовтня 1999 року між Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства  та Приватною фірмою «Автозапчастинакомплект» було укладено договір № 17 оренди будинку, споруди, за яким позивач передав відповідачу в платне тимчасове володіння нежитлові приміщення, загальною площею 71,0 м , розташовані в будинку № 15 по вул. Гагаріна, м. Змієва.

10 квітня 2002 року Господарським судом Харківської області по справі № 1014/4-10 за позовом Східно-українського енергетичного банку «Мегабанк» до Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства та Приватної фірми «Автозапчастинакомплект» договір оренди будинку, споруди (іншого об'єкта нерухомості) № 17 від 01.10.1999 року було визнано неукладеним.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем на теперішній час не укладений договір на передачу відповідачу прав володіння чи користування нежитловими приміщеннями розташованими в будинку № 15 по вул. Гагаріна, м. Змієва, які фактично займаються та використовуються ним для розміщення магазину автозапчастин. На даний момент відповідач використовує нежитлові приміщення загальною площею 38 м2.

Відповідно до листа комунального підприємства «Зміївське БТІ» від 16.07.2007 року № 317 судом встановлено, що 91/100 частини нежитлової будівлі по вул. Гагаріна, 15 в м. Змієві Харківської області зареєстровано за Територіальною громадою м. Змієва на підставі Свідоцтва про право власності видане виконкомом Зміївської міської ради від 11.11.2002р. згідно рішення IX сесії XXII скликання Зміївської міської ради народних депутатів від 01.08.1997р.

9/100 частини нежитлової будівлі по вул. Гагаріна, 15 в м. Змієві, Харківської області зареєстровано за гр. Жевлаковою Раїсою Миколаївною на підставі Договору дарування посвідченого Зміївською держнотконторою 10.05.2003р. р-р№ 1-1051.

Окремої реєстрації права власності на нежитлове приміщення площею 38 кв. м. в будинку № 15 по вул. Гагаріна в м. Змієві Харківської області в КП «Зміївське БТІ» за ПФ «Автозапчастиникомплект» не здійснювалось.

Згідно схематичного плану вказаної вище нежитлової будівлі ПФ «Автозапчастиникомплект» займає нежитлові приміщення № 15 площею 7,40 кв. м., № 16 площею 14,90 кв. м., № 18 площею 13,50 кв. м., всього 35,80 кв. м.

Приміщення № 15 площею 7,40 кв. м., № 16 площею 14,90 кв. м., № 18 площею 13,50 кв. м. в цілому зареєстровані за Територіальною громадою м. Змієва на підставі Свідоцтва про право власності видане виконкомом Зміївської міської ради від 11.11.2002р. згідно рішення IX сесії XXII скликання Зміївської міської ради народних депутатів від 01.08.1997р.

Позивачем не надано суду доказів передачі йому Територіальною громадою м. Змієва вищевказаних приміщень площею 38 кв.м., розташованих в будинку № 15 по вул. Гагаріна, м. Зміїв, Харківської області та доказів знаходження цих приміщень на його балансі.

На підставі викладеного господарський суд приходить к висновку, що нежитлові приміщення загальною площею 38 кв.м., розташовані в будинку № 15 по вул. Гагаріна, м. Зміїв, Харківської області не належать позивачу та не знаходяться на його балансі, та відповідачем не порушуються законні права та інтереси Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства з приводу використання ним вказаних приміщень.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачене позивачем державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у разі відмови в позові повністю покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 4,12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                            Доленчук Д. О.