ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31.05.07                                                                                           Справа  № 5/3212-28/361А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Чубатюк О.В.

розглянув     апеляційну скаргу  державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Личаківському районі м.Львова від 26.02.07р. №3826/10-0

на постанову господарського суду Львівської області від 06.02.2007р.

у справі          №5/3212-28/361А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Управління механізації №1», м.Львів

до                    ДПІ у Личаківському районі м.Львова, м.Львів

про          скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.05р. №/0 про стягнення штрафу 1420,96 грн. за несвоєчасну сплату податку з власників транспортних засобів

за участю представників

від  позивача – Бойко С.М. –голова правління, Лотоцький Г.М., Козій Ю.В. –представники (дов. у справі);

від відповідача -  Саковець В.П. –представник (дов. у справі).

В судових засіданнях 25.04.07р. та 16.05.07р. оголошувались перерви до 16.05.07р. та 31.05.07р. відповідно

Права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Постановою господарського суду Львівської області від 06.02.2007р. у цій справі (суддя Морозюк А.Я.) задоволено позов ВАТ «Управління механізації №1»до ДПІ у Личаківському районі м.Львова і скасовано повідомлення-рішення відповідача від 26.12.05р. №/0, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у сумі 1420,96 грн.

Постанова суду мотивована ч.5 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»в редакції Закону від 10.01.02р. №2922-Ш та ст.ст.1, 12, 31 цього ж Закону в редакції Закону від 07.03.02р. №3088-Ш, на підставі яких судом першої інстанції зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки податковим органом неправомірно визначено йому згідно спірного податкового повідомлення-рішення після припинення провадження у справі про банкрутство суми штрафу 1420,96 грн., яка була предметом  кредиторських вимог у справі про банкрутство позивача.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, ДПІ у Личаківському районі м.Львова оскаржує рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального права, зокрема стверджує про те, що спірна сума штрафних санкцій була виключена з кредиторських вимог та не була сплачена позивачем під час санації, тому, податковим органом, у відповідності до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

ДПІ в Личаківському районі м.Львова 26.12.05р. прийняла податкове повідомлення-рішення №/0, яким на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-Ш, із змінами та доповненнями, за затримку на 127 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку з власників наземних транспортних засобів та інших машин і механізмів в 2841,92 розмірі грн. зобов’язано ВАТ „Управління механізації №1" сплатити штраф у розмірі 50 відсотків від зазначеної суми в розмірі 1420,96 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та з даних облікової картки ВАТ „Управління механізації №1" з вищевказаного виду податку, згідно розрахунку №1390791 від 07.02.2003 року позивачу проведено в обліковій картці нарахування в сумі 2906 грн. з терміном сплати 14.01.04р. Сплату зазначеної суми проведено в обліковій картці 20.05.04р. на суму 7300 грн.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 14.05.2004 року було порушено провадження у справі №6/161-8/95 про банкрутство ВАТ „Управління механізації №1" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Справу про банкрутство було порушено за заявою ДПІ у Личаківському районі м.Львова від 07.05.2004 року. В заяві податкового органу зазначено, що згідно довідки відділу обліку заборгованість підприємства перед бюджетом станом на 05.05.2004 року склала, зокрема, з податку з власників наземних транспортних засобів та інших машин і механізмів 7178,42 грн. - основного боргу та 2555,10 грн. - несплаченої пені та штрафних санкцій.

Зокрема, за результатами розгляду справи про банкрутство, ухвалою господарського суду Львівської області суду від 12-27.04.2005 року у справі №6/161-8/95 було затверджено звіт керуючого санацією та припинено процедуру санації ВАТ „Управління механізації №1" у зв'язку із виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника, провадження у справі про банкрутство припинено. Як вбачається із змісту цієї ухвали, повністю погашено заборгованість третьої та шостої черг (відповідно до ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до третьої черги відносяться вимоги щодо сплати податків і зборів(обов'язкових платежів), до шостої черги - інші вимоги).

Згідно даних облікової картки ВАТ „Управління механізації №1" у останнього в період між 19.04.04р. та 20.05.04р. сума недоїмки по податку з юридичних осіб –власників  транспортних засобів та інших машин і механізмів складала 7178,42 грн., сума залишку пені 128,31 грн.

Заявлена податковим органом у справі про банкрутство сума 2555,10 грн. несплаченої пені та штрафних санкцій включала в себе і нарахований штраф 1420,96 грн. за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, станом на час подання заяви (07.05.2004 року) затримка граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання становила більше 90 днів. Отже, сума штрафу 1420,96 грн. була предметом розгляду у справі №6/161-8/95 про банкрутство ВАТ „Управління механізації №1".

Слід зазначити, що умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлено спеціальним Законом - Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, положення якого при здійсненні судової процедури банкрутства мають пріоритет порівняно з іншими нормативними актами. Зокрема, Законом України “Про порядок погашання зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(п.7.8 ст.7) визначено, що з моменту прийняття судом ухвали про порушення справи про банкрутство платника податків порядок сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з положеннями Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”без застосування норм Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 5, 11, 12, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію - про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі конкурсні кредитори, вимоги яких виникли до дати порушення провадження у справі про банкрутство боржника, незалежно від настання строку виконання зобов’язань, повинні подавати заяви з грошовими вимогами до боржника. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Окрім цього, згідно із ч.5 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 10.01.2002 року, після закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з закінченням або достроковим припиненням процедури санації або ліквідаційної процедури чи затвердження арбітражним судом мирової угоди, неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які боржник зобов'язаний був сплатити кредиторам за грошовими зобов'язаннями та зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), можуть бути заявлені до сплати в розмірах, які існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом.

Стаття 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 3088-ІІІ від 07.03.2002 року, яка є чинною) такого права кредиторам не надає.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що податковим органом неправомірно визначено позивачу суму штрафу 1420,96 грн., яка була предметом розгляду у справі про банкрутство позивача.

З огляду на викладене, оскаржувану постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п.п.6, 7 розділу VII, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, ч.5 ст.254 КАС України –

Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову господарського суду Львівської області від 06.02.2007р. у цій справі - без змін.

2.          Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст.211, 212 КАС України.

Головуюча-суддя                                                                  О.П. Дубник

суддя                                                                                        Г.В.Орищин

суддя                                                                                        Г.Г.Якімець