ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.                                                 Справа №  8/381/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Сербіні К.Л.,

за участю представника позивача –Гуцола М.В. по дов. № 617 від 14.03.2007р.,

представник відповідача у судове засідання не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк

(ТОВ КБ) “Коопінвестбанк”,

88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10,

до дочірнього підприємства (ДП) “Будівельне управління № 3” ВАТ

транспортного будівництва “Одестрансбуд”,

про визнання права власності та зобов’язання вчинити певні дії, -

Встановив:

ТОВ КБ “Коопінвестбанк” (далі - позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 17.10.2006р. за № 01-16/599 про визнання права власності на дві двокімнатні квартири №№ 22, 63 згідно з Договором № 1/00/ДУ від 30.06.2002р. за адресою м. Миколаїв, вул. 5-та Слобідська - Чигрина, 36-А та зобов’язання ДП “Будівельне управління № 3” ВАТ транспортного будівництва “Одестрансбуд” (далі - відповідач) передати ці квартири позивачу за актом разом з належним чином оформленими правовстановлюючими документами.

Ухвалою від 30.10.2006р. № 19/3-5458/1 господарський суд Миколаївської області повернув позовну заяву без розгляду. Не погодившись з даною ухвалою, позивач оскаржив її до Одеського апеляційного господарського суду. Ухвалою від 19.12.2006р. Одеський апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу позивачеві без розгляду по суті. Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2007р. № 19/3-5458/1 ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 19.12.2006р. скасовано, позовні матеріали передані на розгляд Одеського апеляційного господарського суду. Постановою від 17.05.2007р. Одеський апеляційний господарський суд задовольнив апеляційну скаргу позивача, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 30.10.2006р. № 19/3-5458/1 скасував, а позовну заяву передав на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою від 11.06.2007р. господарський суд Миколаївської області прийняв позовну заяву № 01-16/599 від 17.10.2006р.до розгляду, порушив провадження у справі № 8/381/07, про що сповістив сторони шляхом надсилання вказаної ухвали за їхніми юридичними адресами, тобто у встановленому ГПК України порядку.

Користуючись правом, наданим йому ст. 22 ГПК України, позивач, додатково сплативши 1293 грн. 30 коп. держмита, змінив предмет позову і просить суд розірвати договір № 1/00/ДУ від 30.06.2002р. про дольову участь у будівництві житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. 5-та Слобідська –Чигрина, 36-А; стягнути з відповідача завдані збитки у сумі 284925 грн. 51 коп. Заяву про зміну предмету позову від 06.07.2007р. № 01.16/348 надіслано відповідачу цінним листом за квитанцією № 77 від 06.07.2007р.

У встановленому ст. 85 ГПК України порядку суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, правом участі у розгляді справи не скористався, відзив на позовну заяву не надав, позов не заперечив.

За таких обставин, згідно зі ст. 75 ГПК України, спір розглядається за наявними у справі матеріалами, дослідивши які господарський суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Висновок суду ґрунтується на такому: 30.06.2002р. між сторонами укладено договір № 1/00/ДУ (далі - Договір) про дольову участь у будівництві житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. 5-та Слобідська –Чигрина, 36-А.

За умовами Договору відповідач зобов’язався власними силами і засобами побудувати і в І кварталі 2004 року передати у власність позивача дві двокімнатні квартири № 22 і № 63 загальною площею 113,74 кв. м., а позивач –забезпечити оплату вказаного житла та прийняти його у власність (п. 1.2 Договору). Пунктом 2.3 Договору встановлено, що оплата вартості вказаних у Договорі квартир здійснюється шляхом підписання акта взаємозвірки заборгованості відповідача перед позивачем на суму 155596 грн. 32 коп. та внесенням відповідачем в термін до 30.07.2002р. вказаної суми на цільове будівництво обумовлених Договором квартир.

Акт звірки взаєморозрахунків складений сторонами 24.05.2002р., сума (155596 грн. 32 коп.) відповідає умовам п. 2.3 Договору. Факт виконання даної умови Договору встановлений постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2006р. по справі № 3/249/05 за позовом ДП “Будівельне управління № 3” ВАТ ТБ “Одестрансбуд” до ТОВ КБ “Коопінвестбанк” про визнання недійсним з моменту укладення п. 2.3 договору № 1/00/ДУ від 30.06.2002р. та розірвання договору. Отже, зобов’язання за Договором позивач виконав вчасно, належним чином і у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на закінчення будівництва житлового будинку, прийнятого в експлуатацію Державною приймальною комісією за актом від 18.07.2005р., квартири №№ 22 та 63 позивачеві у власність не передав, чим порушив право позивача та завдав йому збитків.

За захистом свого порушеного права позивач звернувся до господарського суду і, на підставі ст. ст. 6, 8, 22, 611, 612 Цивільного кодексу (ЦК) України, правомірно вимагає розірвання Договору та стягнення збитків у сумі 284925 грн. 51 коп., яка складається з реальних збитків –155596 грн. 32 коп.; 26451 грн. 36 коп. –неустойки; 102877 грн. 83 коп. –упущеної вигоди (розрахунок і обґрунтування наведені позивачем у заяві від 06.07.2007р. № 01.16/348).

Згідно зі ст. ст. 611, 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов’язання у строк встановлений договором. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В даному випадку реальні збитки позивача складають 155596 грн. 32 коп., які було сплачено згідно з п. 2.3 Договору; упущена вигода –102877 грн. 83 коп., - різниця між ринковою вартістю непереданих відповідачем квартир станом на кінець 2005 року (113,74 кв. м. Ч 450 дол. США Ч 5,05 грн. = 258474 грн. 15 коп.) та реальними збитками (258474 грн. 15 коп. –155596 грн. 32 коп. = 102877 грн. 83 коп.); неустойка за період з 10.07.2006р. по 10.07.2007р. у сумі 26451 грн. 36 коп., сплата якої встановлена п. 3.4 Договору.

Суд вважає уточнені вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на чинному законодавстві, матеріалами справи підтверджені, відповідачем не спростовані.

На підставі ст. ст. 22, 611, 612 ЦК України, керуючись ст. ст. 44, 49, 82 –85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Договір № 1/00/ДУ від 30.06.2002р. про дольову участь у будівництві жилого будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. 5-та Слобідська –Чигрина, 36-А, що укладений між дочірнім підприємством “Будівельне управління № 3” ВАТ транспортного будівництва “Одестрансбуд” та товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Коопінвестбанк” - розірвати.

Стягнути з дочірнього підприємства “Будівельне управління № 3” ВАТ транспортного будівництва “Одестрансбуд” (54010, м. Миколаїв, провулок Транспортний, 9; ідентифікаційний код 22425527) на користь товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Коопінвестбанк” (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10; ідентифікаційний код 19355562) 284925 (двісті вісімдесят чотири тисячі дев’ятсот двадцять п’ять) грн. 51 коп. збитків; 2849 (дві тисячі вісімсот сорок дев’ять) грн. 26 коп. держмита; 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                        Т.В.Гриньова