СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 р.

Справа № А-10/195

Господарський суд Івано-Франківської області у складі
судді Шелест С.Б.

При секретарі судового засідання:
Бабінець У.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом:          Підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача:   Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті,

01135, м. Київ,
пр-т Перемоги, 14 в особі територіального управління

в
Івано-Франківській області

76492, м.
Івано-Франківськ, вул. Тополина-3

про                        скасування постанови
про застосування фінансових санкцій

За участю представників сторін:

від позивача:      ОСОБА_1 - підприємець, (паспорт НОМЕР_1)

від відповідача: Семенців
І.М. - головний спеціаліст,

(дов. № 41-1-8-26 від 06.03.07р.,
посвідчення № 000670 від 11.04.07р.)

в с т а н о в и в:

Підприємцем ОСОБА_1 заявлено вимогу
про скасування постанови № 010639 від 19.07.07р. про застосування фінансових
санкцій в сумі 1700 грн.

Ухвалою суду від 25.09.07р., на
підставі ч.1 ст.52 КАС України, за згодою позивача, здійснено заміну первинного
відповідача належним -  Головною
державною інспекцією на автомобільному транспорті.

Позивач в судовому
засіданні  вимоги підтримує та не
погоджуючись з винесеною постановою, вказує на відсутність порушення Закону
України «Про автомобільний транспорт»,  з
посиланням на те, що не є вантажним перевізником, тому не оформляв ліцензії, не
укладав договору перевезення вантажів; в день перевірки 04.07.07р. здійснював
перевезення піску для власних потреб вланим автомобілем КАМАЗ -532  з кар»єра
до свого будинку АДРЕСА_1. В позовній
заяві позивач посилається також  і
на те, що відповідач не викликав його в Інспекцію на розгляд справи про
порушення законодавства про автомобільний транспорт, чим позбавив його
можливості надати пояснення з приводу обставин, що мали місце.

Відповідач у відзиві на позов
та в судовому засіданні проти позову заперечував, не погоджуючись з позицією та
висновками, викладеними позивачем в позовній заяві та в судовому засіданні
вказуючи на те, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті,  у відповідності до вимог чинного
законодавства та у зв»язку з порушенням пеозивачем ст.48 Закону України  «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та заперечення представників сторін, суд  встановив, що відповідно до акта перевірки №
018255 від 04.07.07р. дотримання вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, складеного посадовими особами територіального управління
Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області, було встановлено, що
позивач  надавав послуги з перевезення
вантажу фірмі «Обрій-СВ»за маршрутом м.Рогатин - м.Івано-Франківськ автотранспортом
КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2, зареєстрованим за позивачем, -  без документів, обов»язкових для надання
послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом, а саме: без ліцензійної
картки та товарно-транспортної накладної на вантаж.

За результатами перевірки та на
підставі зазначеного акта перевірки,
начальником Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Івано-Франківській області 19.07.07р. винесено
постанову № 010639 про застосування до суб»єкта підприємницької діяльності -
ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. за порушення законодавства про
автомобільний транспорт.

Суд вважає оскаржувану постанову
правомірною, а позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Право Головавтотрансінспекції та її
територіальних органів здійснювати державний контроль на автомобільному
транспорті загального користування передбачене Положенням про Головну державну
інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.09.04р. № 1190 та
Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті,
затверженим  постановою Кабінету
сінітсрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567.

Так, згідно  п.4 Положення,  Головавтотрансінспекція відповідно до
покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням суб»єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту
загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт,  в зв»язку з чим відповідно до п.5 цього ж
Положення Головавтотрансінспекція вправі проводити перевірку автомобільних
транспортних засобів загального користування щодо їх відповідності вимогам
законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 зазначеного вище
Порядку, державний контроль на автомобільному
транспорті   здійснюється   посадовими
особами  органу державного
контролю (далі  -  посадові
особи)  шляхом  проведення планових, позапланових та рейдових
перевірок.

Згідно п.п.25-27 Порядку ,
справа  про  порушення
розглядається  посадовою   особою органу   державного
контролю   за   місцезнаходженням   суб'єкта господарювання або за місцем  виявлення
порушення  (за  письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа  про   порушення
розглядається   у   присутності уповноваженої особи суб'єкта
господарювання.

Про час  і
місце  розгляду справи про
порушення уповноважена особа  суб'єкта  господарювання  повідомляється  під
розписку  чи рекомендованим листом
із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання
справа про порушення розглядається без її участі.

З матеріалів даної справи вбачається,
що позивач належним чином повідомлений
про місце, дату і час розгляду справи  про порушення законодавства про автомобільний
транспорт, про що свідчить  підписане
позивачем запрошення на розгляд справи. В судовому засіданні позивач підтвердив
суду дану обставину. Зазначений Порядок не виключає розгляд справи за
відсутності суб»єкта підприємницької діяльності, в зв»язку чим  доводи позивача про те, що справа розглянута
без його участі не може слугувати підставою для скасування постанови.

За наведених обставин та  норм законодавства, у суду відсутні підстави
вважати неправомірними  дії посадових
осіб при перевірці.

Стаття 48 Закону України »Про
автомобільний транспорт»від 5 квітня 2001 року         N 2344-III  /в редакції, чинній на момент перевірки/
визначає перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Відповідно до ч.1 ст.48 цього Закону, автомобільні перевізники, водії повинні
мати і пред»являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на
підставі яких виконують вантажні перевезення.
Згідно ч.3 цієї ж норми Закону документами для  фізичної
особи,   що   здійснює
вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного  перевізника
-  ліцензія та документ,  що засвідчує використання транспортного
засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством
України; для водія   -   посвідчення
водія   відповідної  категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб,  ліцензійна  картка, товарно-транспортна  накладна
або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші  документи,
передбачені  законодавством
України.

Відповідно до п.33 ст. 9 Закону
України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»від  1 червня 2000 року N 1775-III, господарська
діяльність з надання  послуг  з
перевезення  пасажирів  і
вантажів автомобільним
транспортом  загального  користування підлягає ліцензуванню.

Факт відсутності на момент перевірки
ліцензійної картки, товарно-транспортної
накладної позивач в судовому засіданні не заперечив.

Доводи Позивача про те, що вантажне
перевезення здійснювалось ним для власних потреб  не заслуговують на увагу та спростовуються
зафіксованими в акті перевірки даними про про те, що  вантажне перевезення за марштрутом
Рогатин-Івано-Франківськ здійснювалось для вантажоодержувача фірми «Обрій». Акт
перевірки підписаний позивачем, що підтвердив в судовому засіданні позивач, без
зауважень щодо викладених у ньому обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону
України »Про автомобільний транспорт»за надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39, 48
цього Закону передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в даному випадку становить
1700 грн.

Відповідно до ст. 60 Закону ,
керівник органу державного контролю вправі ухвалити постанову про застосування
до суб»єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій.

За наведених обставин та приймаючи до
уваги те, що факт зафіксованого в акті перевірки порушення вимог Закону
позивачем не спростований, підтверджується матеріалами справи, суд дійшов
висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст.ст.48, 60 Закону України »Про автомобільний транспорт»від 5 квітня
2001 року  N 2344-III, п.33 ст. 9 Закону
України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»від  1 червня 2000 року  N 1775-III, Положенням про Головну державну
інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.09.04р. № 1190, Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті, затверженим  постановою Кабінету сінітсрів України від 8
листопада 2006 р. N 1567,   ст. ст. 94,
158, 160, 186, п.6 Прикінцевих та перехідних положень   Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі; апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом  двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Шелест С.Б.

Постанова
складена у повному обсязі  05.10.07р.

Внесено в діловодство

Кузишин У.Б.