ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007                                                                                               Справа № 15/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельна фірма “Веста”, пров. В.Жуковського 12, м. Київ, 03022

до Суб’єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Скиби Вадима Віталійовича, вул. Пушкіна, 17, кв. 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 7052,44 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача:          Сергєєва-Кожуховська Н.В., дов. № 17 від 02.03.2007 року,

Від відповідача:          не з’явився.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 7052,44 грн. боргу за договором купівлі-продажу № 66 від 03.03.2006 року, укладеного між сторонами по справі, з яких: 5945,88 грн. –основна заборгованість по договору; 711,38 грн. –пеня; 279,00 грн. –інфляційні витрати; 116,18 грн. –3% річних.

Відповідач в судове засідання не з’явився, причин неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (картка повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позов та витребуваних документів ухвалами суду від 12.02.2007р., 27.02.2007 року не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд,

встановив:

03.03.2006р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 66 (далі - Договір), у відповідності до якого позивач зобов’язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти і сплатити вартість отриманого товару відповідно до умов Договору і додаткових угод до нього. Номенклатура, кількість, ціна товару визначаються сторонами у видаткових накладних.

На виконання цього договору, відповідачу була передана у власність продукція –продовольча група товарів та кормів для тварин, на загальну суму 8263,06 грн. Факт передачі товару відповідачу підтверджується накладними №10722 від 13.10.05р, №1465 від 08.02.06, №2565 від 07.03.06р., №4458 від 21.04.06р., №4614 від 26.04.06р., що відображають найменування, кількість, ціну товару (копії в матеріалах справи).

З боку позивача договірні зобов’язання виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.1. Договору розрахунки за товар відповідач повинен був проводити протягом 10 банківських днів з моменту його отримання, шляхом перерахунку коштів на розрахункові рахунки позивача. Однак відповідач порушив свої договірні зобов‘язання щодо оплати. Оплата товару відповідачем здійснена частково - на суму 2317,18 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку, основна заборгованість відповідача по Договору становить 5945,88 грн. На претензію від 01.08.2006р., направлену позивачем, відповідач належним чином не відреагував, сума боргу станом на момент подання позову не сплачена.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов’язання настаються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Стаття 625 ЦК України визначає обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

На підставі цього позивачем нараховано три проценти річних від простроченої суми, які складають 116,18 грн.; а також 279,00 грн. інфляційних витрат.

Згідно п. 6.3. Договору при порушенні терміну розрахунку відповідач зобов’язався виплатити пеню за кожен день прострочення платежів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період за який нараховується пеня. Позивачем наданий уточнений розрахунок стягуваної пені по кожній накладній окремо, зроблений з урахуванням вимог п. 6 ст. 232 ГК України (в матеріалах справи). Відповідно до зазначеного розрахунку, розмір пені, нарахованої за 6 місяців від дня, коли відповідач повинен був здійснити сплату, складає 717,43 грн., що перевищує розмір заявлених вимог про стягнення пені. Таким чином, в цій частині вимог позов підлягає задоволенню.

Заборгованість відповідача в сумі складає 7058 грн. 49 коп., однак останнім не вживаються заходи для її погашення.

У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з викладеного, позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог про стягнення боргу, трьох процентів річних, пені, з урахуванням уточненого розрахунку, інфляційних витрат з відповідача, що випливає з договору та закону, підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі –7058 грн. 49 коп.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу відповідно до частини другої ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Скиби Вадима Віталійовича, б-р. Пушкіна, 17, кв. 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, р/р 31 в ВАТ ТФБ «Контракт», м. Київ, МФО 322465, код

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельна фірма “Веста”, пров. В.Жуковського 12, м. Київ, 03022 , р/р 99 в АБ «Старокиївський Банк»м. Києва, МФО 321477, код 30928325 –5945 грн. 88 коп. - основна заборгованість.; 717 грн. 43 коп. –пеня; 279 грн. 00 коп. –інфляційні витрати; 116 грн. 18 коп. –3% річних; 102 грн. 00 коп. - відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 грн. 00 коп. –відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Пушко І.І.