ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" липня 2007 р.
Справа  № 9/158-07-4324

За позовом:  Комунального підприємства „Центральний парк культури та  відпочинку імені Т.Г. Шевченко”

До відповідача: Приватного підприємства „Паер”

Про  розірвання договору оренди, виселення  та стягнення  20055,79 грн.

Суддя Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Глазов О.О. дов. №90-п/06 від 05.06.2007р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач Комунальне підприємство „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченко” звернувся до відповідача Приватного підприємства „Паер”  з позовом про розірвання договору оренди від 30.11.2003р. №007/а-03, виселення  відповідача з об’єкта оренди –площадки з бетонно-асфальтовим покриттям загальною площею 5250,00 кв.м, що розташована на території парку „Ювілейний” в м. Одесі та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі  20055,79 грн.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були повернуті поштовим відділенням з відміткою, що відповідач за зазначеною адресою не знаходиться.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне підприємство “ПАЕР” зареєстровано за юридичною адресою м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, 47, кв.14, інших відомостей щодо зміни місцезнаходження не має.

Справа розглядається за наявними матеріалами  в порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  суд,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2003р. між Комунальним підприємством "Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка" та приватним підприємством „Паер"  було укладено Договір оренди № 007/а-03, за яким останньому було передано у строкове оплатне володіння та користування об'єкт оренди, а саме: площадка з бетонно-асфальтовим покриттям загальною площею 5250,0 кв. розташована на території парку „Ювілейний" в м. Одесі.

Однак, як стверджує позивач, орендар ПП „Паер" неналежно виконує свої обов'язки по договору оренди № 007/а-ОЗ від 30.12.2003 р.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.п. 5.2., 5.4., 7.1.3. вказаного договору оренди, орендар -ПП „Паер" зобов'язаний своєчасно щомісячно (до 15 числа поточного місяця) та в повному обсязі сплачувати на рахунок орендодавця оренду плату за користування майном незалежно від результатів його господарської діяльності.

Всупереч прийнятим за вказаним договором оренди зобов'язанням, згідно розрахунку заборгованості, зробленого бухгалтером Комунального підприємства станом на 01.04.2007р., ПП „Паер" взагалі не сплачує орендну плату з моменту укладання договору оренди, у зв'язку з чим, станом на 01.04.2007 р. за ним значиться заборгованість з орендної плати в розмірі 19 929,51 грн.

Відповідно до п.8.1.1. договору оренди, у випадку прострочення орендної плати, передбаченої цим договором орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за кожний день прострочення.

У зв'язку з цим, відповідачу нарахована пеня в сумі 126,28 грн., що підтверджується розрахунком пені.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.7.1.4. Договору орендар зобов'язаний забезпечувати збереження орендованого об’єкта, своєчасно проводити його капітальний та поточний ремонт, запобігати його ушкодженню.

У порушення вищевикладеного, відповідач не проводить ремонт об'єкта оренди, що привело його до незадовільного технічного стану.

Комунальне підприємство надсилало відповідачу лист від 01.12.2005р. № 11 з проханням погасити заборгованість з орендної плати та розірвати договір оренди достроково.

Зазначений лист залишений відповідачем без задоволення.

Вищевказані факти зумовили звернення позивача з позовом.

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Одеської обласної ради № 266 від 25.11.1991р. "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування і районів області", паркі культури та відпочинку, розташовані в межах міста, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 06.04.1992р. № 104, земельна ділянка парку „Ювілейний" є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси.

Передана в оренду площадка знаходиться на балансі комунального підприємства, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю та відповідною довідкою.

Ст. 26 п. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що договір оренди може бути на вимогу однієї із сторін розірвано за рішенням суду у разі невиконання однією із сторін своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 4.3 договору, орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору оренди або розірвання у разі невиконання чи порушення умов цього договору.

Згідно з п. 8.5. Договору, договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду, у випадках передбачених чинним законодавством.

Частина 2 ст. 651 чинного ЦК України вказує, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Комунальне підприємство розраховувало на отримання орендної плати, на належну експлуатацію об'єкта оренди.

Згідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України,  договір  є  обов’язковим  для  виконання сторонами. Згідно положень ч. 2 ст. 651 цього Кодексу, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення  договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов договору, ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст. 773 ЦК України не використовує орендоване приміщення відповідно до умов договору, та не сплачує своєчасно та у повному обсязі орендну плату.

Ці порушення відповідача є підставою для дострокового розірвання договору та виселення відповідача з орендованого приміщення.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання зобов’язані  виконувати господарські зобов’язання належним чином, у відповідності з законом, іншими правовими актами, договором.

Ст. 286 Господарського кодексу України, передбачено, що орендар зобов’язаний сплачувати орендодавцю орендну плату незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 762 ЦК орендар за користування об'єктом оренди повинен вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Відповідач у порушення умов Договору та наведеного Закону орендну плату не вносив, внаслідок чого станом на 01.04.2007 р. утворилася заборгованість у сумі 19929,51грн.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.6.2 договору оренди за несвоєчасну або неповну сплату орендної плати орендодавцем нараховується пеня. Згідно розрахунку позивача пеня на станом на 01.04.2007р. становить 126,28 грн.

Невиконання відповідачем –ПП „Паер” зобов'язань щодо сплати орендної плати, не страхування об'єкта оренди, не утримання об'єкта оренди в належному технічному стані, відповідно до умов договору оренди є порушенням істотних умов наведеного договору оренди та підставою для його розірвання та виселення відповідача із орендованого приміщення, відповідно до ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", ст. 783 Цивільного кодексу України.

Таким чином позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наявними у справі доказами і підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача,

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати договір оренди № 007/а-03 від 30.11.2003р., укладений між Комунальним підприємством „Центральний парк культури та відпочинку імені Т.Г. Шевченко” та Приватним підприємством „Паер”.

3.          Виселити Приватне підприємство „Паер” (65000 м. Одеса вул. Велика Арнаутська, 47 кв. 14 код 32696978) з об’єкта оренди - площадки з бетонно-асфальтовим покриттям загальною площею 5250,00 кв.м, що розташована на території парку „Ювілейний” в м. Одесі.

4.          Стягнути з Приватного підприємства „Паер” (65000 м. Одеса вул. Велика Арнаутська, 47 кв. 14 код 32696978)  на користь Комунального підприємства  „Центральний парк культури та відпочинку імені Т.Г. Шевченко” (65000 м. Одеса вул. Маразліївська, 1, код 02219932, р/р 9901 в АБ „Південний” МФО 328209) заборгованість по орендній платі в сумі 19929 /дев’ятнадцять тисяч дев’ятсот двадцять дев’ять/ 51 коп., пеню в сумі 126 /сто двадцять шість/  грн. 28 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 285 /двісті вісімдесят п’ять/ грн. 55 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу в сумі 118 /сто вісімнадцять/  грн. 00 коп.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання  рішенням законної сили.

Суддя