СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.10.07                                                                                 Справа № 1/563ад.

Суддя Зюбанова Н.М., при     секретарі    судового     засідання    Кравцовій Г.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області, смт. Слов'яносербськ Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства  "Слов'яносербський райагротехсервіс",                                             с. Фрунзе Слов"яносербського  району  Луганської області

про стягнення  5236 грн. 10 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Агєєва В.В.;

від відповідача –Удовенко О.Ф.;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 5236 грн. 10 коп. витрат по пільгових пенсіях                           /з врахуванням заяви позивача за листом від 10.10.07 № 2561/01-06 про часткову відмову від позовних вимог, яка оцінюється судом як зменшення позовних вимог/.

Дана справа вирішена судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України у відповідності до положень п. 5 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України /у редакції Закону від 06.10.05/, яким передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву  за листом від 18.09.07 № 35 позов визнав частково у сумі 5217 грн. 26 коп., а решту вимог відхилив з посиланням на проведення оплати платіжним дорученням від 21.08.07 № 25419 на суму 3000 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим  частково з огляду на наступне.

Так, згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач має заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій у сумі 5236 грн. 10 коп. з травня 2007 року.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.03 № 1058-ІV передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

Відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 /далі Закону України від 26.06.97 № 400/97/, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. ‘’б’’-‘’з’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’. Таким чином витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України від 26.06.97 № 400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України від 26.06.97 № 400/97 для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 цього Закону об'єктом оподаткування є також  фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Позивачем надані відповідні докази у підтвердження оформлення повідомлень відповідної форми та їх вручення  платнику.

Однак з матеріалів справи вбачається, що за період з грудня 2006 року по липень 2007 року відповідачу нараховано 8217 грн. 26 коп. витрат, а з врахуванням їх сплати за платіжним дорученням від 21.08.07 № 25419 у сумі 3000 грн. 00 коп. суд погоджується з доводами відповідача про факт існування боргу у сумі 5217 грн. 26 коп. Тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 5217 грн. 26 коп., у решті вимог слід відмовити.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Слов'яносербський райагротехсервіс", с. Фрунзе Слов'яносербського району Луганської області , вул. Енгельса, 1,  на користь  Управління  Пенсійного фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області, смт. Слов'яносербськ Луганської області, вул. Гагаріна, 34б, –5217 грн. 26 коп. плати, яка покриває витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.10.07.

Суддя                                                                                             Н.М.Зюбанова