СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

06 серпня 2007 року
Справа № 2-5/4772-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Філипенко Т. В., довіреність б/н від 09.01.07;

відповідача: Ліптуга Т. І., довіреність № 412/61 від 10.01.07; Філипенко Т.В., довіреність б/н від 09.01.07 - Державна акціонерна холдингова компанія "Чорноморський суднобудівний завод";

відповідача: Козляковської О. І., довіреність б/н від 04.09.06 - товариство з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз";

відповідача: не з'явився - товариство з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд";

прокурора: Шабліна Є. І., посвідчення № 490 від 21.03.07 - Прокуратура міста Севастополя;

розглянувши апеляційне подання прокурора Автономної Республіки Крим на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 26.04.2007 у справі № 2-5/4772-2007,

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Судмашпром" (вул. Індустріальна, 1, м.Миколаїв, 54011)

до          Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" (вул. Індустріальна, 1, м.Миколаїв, 54011)

товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз" (вул. Печерський узвіз, 3, м.Київ 1,01001)

товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" (бул. І. Лепсе, 6, м.Київ 124, 03124)

за участю: прокурора Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 21, м. Сімферополь, 95015); (Прокуратура міста Севастополя: вул. Павліченко,1, м. Севастополь, 99011)

про визнання права власності

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд"

до  відкритого акціонерного товариства "Судмашпром",

Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод"

про усунення перешкод та визнання добросовісним набувачем

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя М.П. Гаврилюк) від 26.04.2007 у справі № 2-5/4772-2007 відмовлено у задоволенні позову відкритого акціонерного товариства "Судмашпром" до Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод", товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз", товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" про визнання права власності. Зустрічний позов про усунення перешкод та визнання добросовісним набувачем задоволено частково. Товариство з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" визнано добросовісним набувачем майна, яке придбане у  товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз” за договором купівлі-продажу від 12.05.2006 нерухомого майна будинку відпочинку „Судно будівельник”, що розташований за адресою: м. Ялта,  с.м.т. Кореїз, Алупкінське щосе,22.

Не погодившись з постановленим судовим актом, прокурор Автономної Республіки Крим вніс апеляційне подання, в якому просить рішення скасувати, первісний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційне подання до суду не надходили.

У судове засідання 06.08.2007 представник відповідача -  товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Від відкритого акціонерного товариства "Судмашпром" надійшла заява № 0806/7-1 від 06.08.2007 про скасування всіх довіреностей, виданих до 04.07.2007 на представництво інтересів товариства.

Одночасно заявою № 0806/7-2 від 06.08.2007 позивач підтримав апеляційне подання прокурора.

Від Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" надійшла заява № 0806/07-3 від 06.08.2007 про скасування всіх довіреностей, виданих до 03.07.2007 на представництво інтересів компанії.

Вищезгадані звернення підписані О.М. Сагайдаковим з зазначенням посади –голова правління Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" та голова правління відкритого акціонерного товариства "Судмашпром".

Одночасно суду наданий Протокол засідання Спостережної Ради  Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" від 03.08.2007, відповідно до якого визнано дії голови правління Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" Сагайдакова О.М. неправомірними та скасовано всі накази та розпорядження, видані Сагайдаковим О.М., у тому числі про звільнення працівників підприємства та прийняття на роботу, стосовно доручень на представлення інтересів Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" та інші з 02.08.2007 до фактичного відсторонення його від виконання обов’язків голови правління.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне долучити до матеріалів справи вищезгадані заяви та допустити до участі у процесі представників Філипенко Т. В. та Ліптуга Т. І., оскільки визнання правомірності дій голови правління Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод" не є предметом спору.

За клопотанням прокурора та представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У березні 2007 року відкрите акціонерне товариство "Судмашпром" звернулось до господарського суду з позовом до Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод", товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз", товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд", просило визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку відпочинку «Суднобудівник», що знаходиться за адресою: м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкінське, б. 22, укладений 12.06.2005 між Державною акціонерною холдинговою компанією "Чорноморський суднобудівний завод" та товариством з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз"; визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку відпочинку «Суднобудівник», укладений 16.06.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз" та товариством з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд"; визнати право власності на будинок відпочинку «Суднобудівник»за Державною акціонерною холдинговою компанією "Чорноморський суднобудівний завод"; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" повернути все отримане за договором купівлі-продажу від 16.06.2006 у власність Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод".

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання його добросовісним набувачем майна, яке придбане у товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз" за договором купівлі-продажу нерухомого майна будинку відпочинку «Суднобудівник», також просив заборонити відкритому акціонерному товариству "Судмашпром", як акціонеру Державної акціонерної холдингової компанії "Чорноморський суднобудівний завод"; товариству з обмеженою відповідальністю «Будтрансгаз», Державній акціонерній холдінговій компанії „Чорноморський суднобудівний завод” чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд", а саме: нерухомим майном будинку відпочинку «Суднобудівник», що розташований за адресою: м. Ялта, смт. Кореїз, Алупкінське шосе, будинок № 22.

Письмові заперечення проти зустрічної позовної заяви у матеріалах справи відсутні.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні підстави визнання правочину недійсним та захист права власності добросовісного набувача. .

Вивчивши матеріали справи, вислухавши прокурора та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину  стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та  шостою  статті  203  цього Кодексу.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує  захист  прав  і  законних  інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Позивач, який є акціонером Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”, вважає, що при відчуженні майна компанії були порушені його права на управління товариством.

Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України, статті 12 Закону України "Про господарські товариства", статті 25 Закону України "Про власність" господарське товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом, акціонер же є власником належних йому акцій, якими він може вільно розпоряджатися.

Права акціонерів передбачені у статті 10 Закону України "Про господарські товариства", пунктом 3.3 Статуту Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”.

Серед цих прав відсутнє право розпорядження майном господарського товариства, яке належить виключно власнику цього майна - товариству.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України " Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном.

За таких обставин неможна визнати, що продаж акціонерним товариством майна порушує права акціонерів, а саме позивача у справі.

Такої позиції додержується і Верховний Суд України в постанові від 30.09.2003 по справі № 1/329-41/233, вказуючи, що акціонеру не належить суб'єктивне право відносно здійснення повноважень власника майна, тому продаж товариством свого майна не порушує прав акціонерів.

За таких обставин не вбачається порушення прав позивача саме як акціонера Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”, оскільки останнє діяло в межах Статуту (а.с. 12).

Зазначене відповідає думці Конституційного Суду України, висловленій у рішенні Конституційного Суду України №18-рп у справі № 2-10/2004, відповідно до якого акціонер може захищати свої права та охоронювані  законом  інтереси  шляхом звернення  до  суду  у  випадку  їх  порушення,   оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством,  учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Крім того, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, про що зазначали Верховний Суд України у постанові № 07/034 від 30.01.2007 у справі № 1/138-14/318-9/273 та Вищий господарський суд України у постанові по справі № 20-2/149 від 20.07.2005.

Суду не надано доказів того, що Державна акціонерна холдінгова компанія „Чорноморський суднобудівний завод”, яка є відповідачем за первісним позовом, у встановленому порядку уповноважила відкрите акціонерне товариство "Судмашпром" вимагати визнання права власності на відчужений об'єкт нерухомості саме за Державною акціонерною холдінговою компанією „Чорноморський суднобудівний завод”.

Також вимога про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" повернути все отримане за договором купівлі-продажу від 16.06.2006 у власність Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”, яка не була стороною у правочині, суперечить положенням частини 2 пункту 1 статті 216 Цивільного кодексу України.

Отже, залишення позову відкритого акціонерного товариства "Судмашпром" без задоволення відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційного подання щодо порушення судом вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності                боржника або визнання його банкрутом” з підстав, наведених вище.

Також з огляду на вищенаведене відхиляються доводи апеляційного подання про порушення при укладенні оспорюваних угод прав Фонду державного майна України як володільця 49818776 простих іменних акцій   Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”.

Стосовно часткового задоволення зустрічного позову про визнання  товариства з обмеженою відповідальністю "Туризмтехнобуд" добросовісним набувачем майна, яке придбане у товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрансгаз” за договором купівлі-продажу від 12.05.2006  слід зазначити, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 330 Цивільного кодексу України передбачає що, якщо майно  відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває  право власності на нього, якщо відповідно до статті  388  цього  Кодексу  майно  не  може  бути витребуване у нього.

Поняття добросовісного набувача викладене у статті 388 Цивільного кодексу України.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право  на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання  повністю  або  частково  недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення  становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;  припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;  присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Позивач за зустрічним позовом обрав саме такий спосіб захисту – визнання його добросовісним набувачем.

Задоволення позову у зазначеній частині не порушує будь чиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оскільки процесуальний закон не допускає скасування правильного по суті рішення з формальних підстав, судовий акт підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання прокурора Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 у справі № 2-5/4772-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.М. Гоголь