ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" серпня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/255

за позовом          Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача   Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз"

за участю             прокуратури Рівненської області

про стягнення в сумі 77910 грн. 56 коп.

Суддя  Коломис В. В.

Представники:

Прокурор:              Микулін В.І.

Від позивача  :     Щербаков А.А. - довіреність у справі

Від відповідача : Янкевич Л.Д. (дов. в справі), Яковчук В.А. (дов. в справі)

СУТЬ СПОРУ:     Позивач -  Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"  м.Київ просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" м.Рівне 77910,56 грн.,  в тому числі 60684,98 грн. інфляційних нарахувань та 17225,58 грн. відсотків річних.

Свої вимоги обгрунтовує, насамперед, невиконанням відповідачем рішення господарського суду Рівненської області від 26.07.06р. у справі № 15/162, відтак правом на подальше застосування ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідач позов не визнає в зв'язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. На думку відповідача, рішення господарського суду Рівненської області від 26.07.06р. у справі №15/162 виконується у відповідності з Законом України "Про виконавче провадження", відтак вимоги позивача про стягнення інфляційних та відсотків за його невиконання не відповідають ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

Крім того, вказує на зупинення виконавчого провадження, оскільки ВАТ "Рівнегаз" внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Зазначає відповідач і про порушення позивачем при здійсненні нарахування інфляційних втрат встановленого порядку їх нарахування.

Враховуючи це, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 26 липня 2006 року у справі №15/162 (а.с.5), присуджено до стягнення з ВАТ "Рівнегаз" на користь позивача 739641,06 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, відсотків річних та пені, з них 682038,93 грн. основного боргу.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться  знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, встановлення у рішенні господарського суду факту наявності на час його прийняття у ВАТ "Рівнегаз" заборгованості перед позивачем у сумі 682038,93 грн. та факт його невиконання на момент звернення позивача до суду з даним позовом має преюдиційне значення у вирішенні даного спору і не потребує доказування.

Таким чином, з ухваленням судового рішення у справі №15/162 від 26.07.06р. у відповідача виник обов'язок його виконати, але як встановлено до подання позову і на даний час, воно так і лишається невиконаним.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порушення ст.33 ГПК України відповідач не надав доказів погашення заборгованості перед позивачем так само, як і не надав доказів виконання рішення господарського суду Рівненської області від 26.07.06р. у справі №15/162.

В зв'язку з тим, що в країні відбулись інфляційні процеси, позивач має право на збереження реальної величини грошей, присуджених до стягнення рішенням суду, але не виплачених в зв'язку з його невиконанням.

Системний аналіз законодавства свідчить, що обов'язок боржника відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки з нарахуванням процентів річних, випливає з вимог ст.625 ЦК України.

При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Більше того, чинним законодавством не встановлено  що зупинення виконавчого провадження припиняє виконання зобов'язання.

Викладене спростовує твердження відповідача.

В той же час, суд погоджується з твердженнями відповідача, щодо невідповідності здійсненого відповідачем розрахунку інфляційних втрат встановленому порядку.

Як вірно зазначив відповідач, для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період перемножити між собою, результати підсумувати.

А так, здійснений відповідачем контррозрахунок, відповідно з яким, інфляційні нарахування за період з вересня 2006р. по березень 2007р., виходячи з індексу інфляції 106,6%, становлять 45014,56 грн. приймається судом до уваги, як обґрунтований.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи, що позивач доказів сплати 17225,58 грн. відсотків річних та 45014,56 грн. інфляційних втрат суду не надав, позовні вимоги про їх примусове стягнення, як обґрунтовані підлягають до задоволення.

Судові витрати, передбачені ст.44 ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом порушеного права на підставі ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру зазначених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з відповідача - Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз"  (79027, м.Рівне, вул.Білякова,4, рах.№6528, МФО333335, ) на користь позивача - Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м.Київ, вул.Шолуденко,1, р.№14 в ГОУ Промінвестбанку України, МФО 305750, код) - 17225 (сімнадцять тисяч двісті двадцять п'ять) грн. 58 коп. відсотків річних та 45014 (сорок п'ять тисяч чотирнадцять) грн. 56 коп. інфляційних нарахувань, а всього 62240 (шістдесят дві тисячі двісті сорок) грн. 14 коп., 717 (сімсот сімнадцять) грн. 38 коп. понесених судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 15670 (п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 42 коп. інфляційних нарахувань в позові відмовити.

Суддя                                                                Коломис В. В.

підписано "20" серпня 2007 р.