ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"17" жовтня 2007 р.
Справа №  8/122

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б.,    у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали справи №8122

за  позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню   та  газифікації “Кіровоградгаз”(далі по тексту – ВАТ), м. Кіровоград

до відповідача:  Кіровоградської об”єднаної державної податкової інспекції, м. Кіровоград

про визнання недійсним акту

Секретар судового засідання – Адаменко А.В.

Представники :

від позивача – Руденко Т.В., довіреність №0701-30 від 29.12.2006 р.

від відповідача – Скрипник О.М., довіреність №120 від 04.09.2007 р.

Подано позов про визнання недійсною першої податкової вимоги №11012 від 19.07.2004 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що податкова вимога була сформована на суму податкового зобов”язання з податку на прибуток в розмірі 340 529,40 грн., яке було визначено підприємству за непрямими методами згідно податкового повідомлення-рішення №0 від 01.09.2003 р., яке не було узгоджено з позивачем та оскаржено останнім до господарського суду Кіровоградської області.

Подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якої позивач просить  суд визнати недійсною другу податкову вимогу №21187 від 26.08.2004 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що податкова вимога сформована на суму податкового зобов”язання по податку на прибуток в розмірі 207 071,07 грн., яке було визначено підприємству згідно податкового повідомлення-рішення №0 від 01.09.2003 р., яке не було узгоджено з позивачем та оскаржено останнім до господарського суду Кіровоградської області.

В поясненнях до позову позивач зазначив, що ухвалою суду від 27.09.2006 р. розгляд справи №8122 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №858, яке пов”язано зі справою №8122 та враховуючи той факт, що рішенням по зазначеної справі скасовано податкове повідомлення-рішення №0 від 01.09.2003 р., яке стало підставою для формування спірних податкових вимог, позивач просить суд скасувати першу податкову вимогу №11012 від 19.07.2004 р., другу податкову вимогу №21187 від 26.08.2004 р.

Відповідач не заперечив факту скасування рішенням господарського суду  по справі №858, що набрало законної сили, податкового повідомлення-рішення  Кіровоградської ОДПІ №0 від 01.09.2003 р.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

19.07.2004 р. Кіровоградською ОДПІ сформована перша податкова вимога №11012, згідно якої податковий орган повідомив позивача, що станом на 19.07.2004 р. у платника податків рахується податковий борг за узгодженим податковим зобов”язанням в розмірі 340 900,18 грн., в тому числі по податку на прибуток в розмірі 340 467,62 грн., плата за придбання торгового патенту в розмірі 257,09 грн. та в розмірі 175,47 грн.

26.08.2004 р. Кіровоградською ОДПІ сформована друга податкова вимога №21187, згідно якої податковий орган повідомив позивача, що станом на 26.08.2004 р. у платника податків рахується податковий борг за узгодженим податковим зобов”язанням в розмірі 207 040,92 грн., в тому числі по податку на прибуток в розмірі 206 071,07 грн., плата за придбання торгового патенту в розмірі 0,09 грн.

Податковими вимогами податковий орган попередив платника податків, що усі його активи перебувають у податковій заставі та попередив, що в разі несплати податкового боргу в установлений термін до позивача будуть застосовані передбачені законодавством заходи стягнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов”язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно підпункту 6.2.2 пункту 6.2 статті 6 цього Закону податкові вимоги мають містити посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

За нормою підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання; друга податкова вимога – не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення(вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону податковий борг(недоїмка) – податкове зобов”язання(з урахування штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов”язання.

Відповідно до підпункту 5.2.4 статті 5 Закону при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визначення недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов”язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

На час формування першої та другої податкових вимог податкові зобов”язання по податку на прибуток не були узгодженими, так як податкове повідомлення-рішення №0 від 01.09.2003 р. було оскаржено до господарського суду, а плата за патент на здійснення діяльності в сфері  надання побутових послуг в розмірі 200,00 грн. та плата за патент на здійснення торгівельної діяльності в сфері громадського харчування в розмірі 280,00 грн. були сплачені позивачем згідно платіжних доручень №233 від 14.06.2004 р., №357 від 19.07.2004 р.

Отже правових підстав для формування спірних податкових вимог Кіровоградська ОДПІ не мала.

Крім того слід зазначити, що згідно постанови №858 від 23.11.2006 р., яка набрала законної сили, податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ №0 від 01.09.2003 р. про нарахування позивачу податкового зобов”язання по податку на прибуток в розмірі 340 529,40 грн. скасовано.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю.

Відповідно до наказу №81 від 31.03.2006 р. Державною податковою адміністрацією у Кіровоградської області створено Державну податкову інспекцію у м. Кіровограді, яка є правонаступником Кіровоградської об”єднаної державної податкової інспекції в межах м. Кіровограда.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, що яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Керуючись статтею 55, частинами 1-3 статті160, частиною 1 статті 162, статтею 163, частинами 1-4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Здійснити заміну відповідача Кіровоградську об”єднану державну податкову інспекцію на її правонаступника Державну податкову інспекцію у м. Кіровограді.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати першу податкову вимогу №11012 від 19.07.2004 року та другу податкову вимогу №21187 від 26.08.2004 року Кіровоградської об”єднаної державної податкової інспекції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної силит після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

С. Б. Колодій