ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.

№ 32-24/254-04-11581

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши   касаційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства  Всеукраїнський Акціонерний
Банк (ВАТ “ВіЕйБі Банк”)

на ухвалу

господарського суду Одеської
області від 30.05.2007р.

у справі

№ 32-24/254-04-11581 господарського
суду Одеської області

за заявою

ДПІ у Малиновському районі м.
Одеса

до

СТФ ТОВ “Діоніс”

про

банкрутство

ліквідатор

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

ліквідатора ОСОБА_1

ОСОБА_2

ВАТ “ВіЕйБі Банк”

Маленко О.М., Ковалевський А.В.

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.05.2007р. (суддя Грабован Л.І.) затверджено звіт
ліквідатора, ліквідаційний баланс, припинено юридичну особу СТФ ТОВ “Діоніс”,
провадження у справі про банкрутство припинено.

ВАТ “ВіЕйБі Банк” звернулося до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 30.05.2007р., справу
направити на розгляд до господарського суду Одеської області.

В обґрунтування своєї касаційної
скарги скаржник вказує, що суд неповно з'ясував обставини справи, а ліквідатор
не в повній мірі використав надані йому чинним законодавством права для
повернення раніше відчуженого майна, за рахунок якого можуть бути погашені
вимоги ВАТ “ВіЕйБі Банк” та інших кредиторів. Крім того скаржник посилається на
порушення судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права, зокрема: ст.43 ГПК України, ст.32 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

У судовому засіданні 9 жовтня
2007року було оголошено перерву до 23 жовтня 2007 року.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Одеської області від 24.12.2004р. порушено
провадження у справі про банкрутство
СТФ ТОВ “Діоніс”.

02.11.2005р. постановою
господарського суду Одеської області СТФ ТОВ “Діоніс” визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 18.11.2005р. затверджено ліквідаційну комісію СТФ ТОВ
“Діоніс” у складі: ВАТ “ВіЕйБі Банк” -ОСОБА_3, ДПІ у Малиновському р-ні м.
Одеси -ОСОБА_4, ТОВ “Київська пивна компанія” -ОСОБА_5, ліквідатор СТФ ТОВ
“Діоніс” -ОСОБА_1

За результатами розгляду звіту
ліквідаційної комісії на засіданні комітету кредиторів СТФ ТОВ “Діоніс” одностайно
вирішено подати клопотання до господарського суду Одеської області про
затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора (Протокол від
18.05.2007р. а. с. 79 т.7).

Заперечень щодо затвердження
ліквідаційного балансу від кредиторів, в тому числі від ВАТ “ВіЕйБі Банк” не
поступало.

Судом першої інстанції на виконання
вимог ч.1, 2 ст.32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом” винесено ухвалу про затвердження звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу, та припинення юридичної особи боржника, на підставі
того, що після задоволення вимог кредиторів у боржника не залишилося майна
необхідного для продовження діяльності.

Доводи скаржника відносно того, що
суд не з'ясував обставин щодо наявності чи відсутності майна боржника, а
ліквідатор не реалізував свої права, визначені ст. 17, 25 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, для
повернення раніше відчуженого  боржником майна
за договором  купівлі-продажу від 12.12.2003р
між  СТФ ТОВ “Діоніс” (продавець) та ТОВ
“Регіональні пивоварні” (покупець), колегією Вищого господарського суду України
не приймаються з наступних підстав.

Спір щодо правомірності відчуження
майна боржника, що було предметом вищезазначеного договору, а саме - нежилих
приміщень загальною площею 13352,3 кв. м. було вирішено господарськими судами в
порядку позовного провадження  за позовом
ТОВ “СНП Інвестмент” до ТОВ “Регіональні пивоварні”, ПП “Пивзавод №2”, ПП
“Валерія”, ПП “Регіональні солодовні”, СТФ ТОВ “Діоніс” у справі
№30/123-06-3903.

16.05.2007р.  ВАТ “ВіЕйБі Банк” подано до господарського
суду Одеської області клопотання (а. с. 56 т.7) не затверджувати ліквідаційний
баланс та відкласти розгляд справи до розгляду касаційної скарги  на постанову Вищого господарського суду
України від 15.03.2007р. у справі № 30/123-06-3903.

Постановою Вищого господарського
суду України від 15.03.2007р. у справі № 30/123-06-3903 (а. с. 85-88 т.7)
скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11 січня
2007 р. у справі за № 30/123-06-3903 в частині задоволення позовних вимог
товариства з обмеженою відповідальністю "СНП Інвестмент" щодо
визнання недійсними договорів купівлі-продажу частин нежилих приміщень
загальною площею13 352,3 м2, розташованих за адресою: м. Одеса по
вул. Дальницькій, 50, укладених між ТОВ "Регіональні пивоварні"
(продавець)  та ПП "Валерія"
(покупець) від 30.06.2004 р., між ТОВ "Регіональні пивоварні" та ПП
"Пивзавод №2" від 09.07.2004 р.; між ТОВ "Регіональні пивоварні"
та ПП "Регіональні солодовні" від 09.07.2004 р.; між ПП
"Пивзавод №2" та ПП "Валерія" від29.09.2004 р. Рішення
господарського суду Одеської області від 15 вересня 2006 р. у справі
№30/123-06-3903  в цілому та постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 11 січня 2007 р. в частині
відмови у задоволенні позову залишено без змін.

17.05.2007р. ухвалою Верховного
суду України відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду
постанови Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. у справі №
30/123-06-3903 (а. с. 89 т.7).

Таким чином, господарськими судами,
в тому числі і Верховним  судом України
встановлено правомірність відчуження майна за договорами купівлі-продажу
нежилих приміщень, в тому числі і за договором від 12.12.2003р. між СТФ ТОВ
“Діоніс” та ТОВ “Регіональні пивоварні”.

Отже, припущення скаржника відносно
того, що договір від 12.12.2003р. між СТФ ТОВ “Діоніс” та ТОВ “Регіональні
пивоварні” в порядку п.11 ст.17 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, може бути визнаний
судом недійсним і в результаті активи банкрута збільшаться, а отже будуть
задоволені  непогашені грошові вимоги ВАТ
“ВіЕйБі Банк” та інших кредиторів, не приймаються судом касаційної інстанції,
оскільки відповідно до ст.35 ГПК України
факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який
вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову
при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства  Всеукраїнський
Акціонерний Банк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 30.05.2007р. залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                        О.М.
Мамонтова

М.І. Хандурін