СУД
ПОСТАНОВА

24.09.07р.

Справа № А38/246-07

За позовом  Прокурора м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі Орджонікідзевської об'єднаної державної
податкової інспекції, м.Орджонікідзе Дніпропетровської області

до  В-1 Приватного підприємства
"Будтехкомплект", м. Херсон

В-2 Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Орджонікідзе Дніпропетровської області

про визнання угоди недійсною

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар
судового засідання  Парфьонов Д.О.

Представники сторін:

Від позивача: Мотрончук А. М., дор.
№ 1/10-023  від 03.01.2007 року, Петерс
В.І., дор. № 2216/10/10-023 від 25.04.2007 року

Від відповідача-1:  представник не з'явився.

Від відповідача-2: представник не
з'явився.

Від
прокурора:   Кріпак Н.В., посв. № 148 від
19.09.2003 року

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Прокурора м.
Орджонікідзе Дніпропетровської області в інтересах держави в особі
Орджонікідзевської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Орджонікідзе
Дніпропетровської області  про визнання
недійсною угоди між В-1 Приватним підприємством "Будтехкомплект" та
В-2 Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
з боку відповідача-1 угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства, направлена на приховування від оподаткування прибутків,
і повинна бути визнана недійсною на підставі ст.207, 208 ГК України.
Зокрема,  в зв'язку  з тим , що
рішенням місцевого суду Суворівського району м. Херсон від 04.04.02р.
статут ПП "Будтехкомплект" визнано недійсним, державна реєстрація ПП
"Будтехкомплект" скасована, засновник відповідача-1 за реєстраційними
документами фактично не має ніякого відношення до реєстрації та діяльності
підприємства, з моменту реєстрації підприємство не подавало звітність  до органів ДПС.

21.06.07р. від позивачем в справу
надано уточнення адміністративного позову, відповідно до якого позивач просить
визнати недійсним угоду між відповідачами зокрема і як таку, що суперечить
моральним засадам суспільства та суперечить ст.42 ГК України.

Відповідач-1 явку представника в
судове засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи
не надав; до суду повернувся конверт з позначкою про те, що дане підприємство
не знаходиться за вказаною адресою.

Відповідач-2 явку представника в
судове засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи
не надав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2006 року співробітниками
податкового органу проведено перевірку Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1.

Під час проведення перевірки
встановлено, що між СПД ОСОБА_1 та ПП "Будтехкомплект"  05.12.05р. в усній формі досягнута
домовленість про реалізацію ТМЦ на загальну суму 44667,93 грн., передача якого
здійснена за накладною №125 і податковою накладною №125 від 05.12.05р. Вартість
отриманого товару оплачена ПП ОСОБА_1 в касу ПП "Будтехкомплект"
згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів №04, 05, 06, 07 та 10 в період
з 05 по 08 грудня 2005 року.

Податковим органом зроблено висновок
про укладення між відповідачами усної угоди, оскільки виконана не в момент її
вчинення 05.12.05р., а на протязі з 05.12.05р. по 08.12.05р. фактом оплати
розрахункових платежів через касу підприємства.

Податковим органом встановлено, що
ПП "Будтехкомплект" зареєстроване Херсонським райвиконкомом
11.08.2000р., отримало код в .

Рішенням місцевого суду
Суворівського району м. Херсон від 04.04.02р. статут ПП
"Будтехкомплект" визнано недійсним, державна реєстрація ПП
"Будтехкомплект" скасована.

Судом встановлено, що вказаний у
статутних та реєстраційних документах як засновник та директор ПП
"Будтехкомплект" ОСОБА_2 фактично не має ніякого відношення до
реєстрації та діяльності підприємства, зокрема він не підписував договори або
інші бухгалтерські документи цього підприємства. Підприємством звітність до
органів ДПС не подавалась.

Згідно листів ДПІ у м.Херсон від
29.07.05р. №3368/15-108 та №13780/7/15-317 від 23.11.06р. ПП
"Будтехкомплект" не надавало до органів ДПС податкову звітність, не
сплачувало платежі до бюджету з моменту реєстрації (18.08.2000р.), свідоцтво
платника ПДВ анульовано 08.12.03р. (згідно акту №490/15).

Суд задовольняє позовні вимоги з
огляду на наступне.

Стаття 207 ГК України, на яку
посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, встановлює, що
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на
вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині. Ст. 208 ГК України встановлено, що якщо
господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства то у  разі наявності наміру лише у однієї із сторін
усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою
або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход
держави.

В обґрунтування заявлених вимог
ОДПІ посилається на наявність умислу лише у відповідача-2. Наявність умислу на
приховування від оподаткування у відповідача-1 позивачем у матеріалах позовної
заяви та доповнень до неї, не обґрунтовується та не доводиться.

Вказане судове рішення від
04.04.02р. скасовує державну реєстрацію Відповідача-2, встановлює факт неподання
звітності до органів ДПС за весь період існування підприємства.

Згідно ст.72 КАС України,
підставами для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Хоча факт скасування державної
реєстрації юридичної особи не тягне автоматичної недійсності усіх угод,
укладених такою особою з контрагентами, однак виходячи зі змісту спірних
правовідносин суд зазначає, що відповідно до акту №490/15 свідоцтво платника
ПДВ (ПП "Будтехкомплект") анульовано 08.12.03р., таким чином, на
момент укладення усної угоди - 01.12.05р. у відповідача-1 не існувало права на
видання податкової накладної, оскільки відповідно до пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону
України «Про податок на додану вартість», право на нарахування податку та
складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Таким чином, під час укладання
оспорюваної угоди відповідач-1 не міг не усвідомлювати факт того, що видана ним
податкова накладна є недійсною, а тому під час видання завідомо недійсної
накладної усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі
наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, тобто
відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та
Кримінального кодексу України діяв з умислом направленим на приховування
доходів від оподаткування.

Згідно з Роз'ясненнями ВАСУ
"Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод
недійсними" № 02-5/111 від 12.03.99 р. , вирішуючи   спори
про   визнання   угод
недійсними, господарський
суд  повинен  встановити
наявність тих обставин, з якими
закон   пов'язує   визнання
угод  недійсними  і
настання відповідних  наслідків,
що мають значення для правильного вирішення спору.

Для прийняття  рішення
зі  спору необхідно встановлювати,  у чому конкретно полягало завідомо  суперечна
інтересам  держави  і суспільства
мета  укладення  угоди,
якою із сторін і в якій мірі виконано угоду, а також вину сторін у формі
умислу. Наявність  умислу у сторін
(сторони) угоди означає,  що  вони (вона), виходячи з обставин справи,
усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди
і  суперечність  її мети
інтересам  держави  та
суспільства  і  прагнули або свідомо допускали настання
протиправних наслідків.

З аналізу ст.234 ЦК України
випливає, що для визнання фіктивного правочину недійсним насамперед необхідно
встановити фіктивність такого правочину, для чого, в свою чергу, наявними
повинні бути вина сторін у формі умислу, яка виражається у відсутності
наміру щодо створення правових наслідків при вчиненні спірного правочину.

Фіктивний правочин характеризується
такими рисами:

- сторони вчиняють такий
правочин  лише для виду, знаючи
заздалегідь, що він не буде виконаний,

- при вчиненні фіктивного правочину
сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином або фіктивний
правочин може взагалі не мати правової мети.

Оскільки відповідно до Конституції
та законів України на громадян України покладається обов'язок сплачувати
податки та збори, інші обов'язкові платежі то факультативним наслідком певних
правочинів, як і в даному випадку, є обов'язок щодо сплати податків.

Звідси, непредставлення
відповідачем-1 звітності до органів ДПС та несплата податків з укладеної та
виконаної належним чином угоди відповідно до законодавства є додатковим доказом
наявності умислу на протиправність спірної угоди з боку відповідача-1.

Суд погоджується з позицією
відповідача стосовно визначення угоди, укладеної між відповідачами як усної
угоди виходячи з матеріалів справи та наданих доказів.

Таким чином наведені позивачем
доводи в обґрунтування позовних вимог, є
обґрунтованими,  в зв'язку з
чим   наявні всі підстави для задоволення
позову.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС
України, судові витрати, здійснені суб'єктом владних повноважень, з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст.ст. 207, 208
Господарського кодексу України, ст.ст.161-163, 169,  розділом VІІ Прикінцевих та перехідних
положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити.

Визнати недійсною усну
угоду від 05.12.05р. на суму 44667,93 грн., укладену між Приватним
підприємством «Будтехкомплект»та Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_1.

Стягнути з
ПП «Будтехкомплект»(73000, м.Херсон, вул.49 гвардійської дивізії, д.2, корп.7, кв.28
, р/р невідомі) на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (53300, Дніпропетровська область,
м.Орджонікідзе, АДРЕСА_1, ідент.№НОМЕР_1, р/р відсутній) 44667,93 грн.,
отриманих за усною угодою від 05.12.05р.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (53300,
Дніпропетровська область, м.Орджонікідзе, АДРЕСА_1, ідент.№НОМЕР_1, р/р
відсутній) у дохід держави все майно, одержане від Приватного підприємства
«Будтехкомплект»за усну угоду від 05.12.05р.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути
оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя                                                                                        Н.А.Бишевська

Постанова  в повному обсязі підписана 01.10.07 р.