ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  26/297-22/248

15.10.07

За позовом  Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                  Комунального підприємства по утриманню житлового господарства      Шевченківської районної   у  м.  Києві ради

про                стягнення 38 741,26  грн.

Суддя   Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Іваненко І.  П.

Від відповідача: не  з‘явилися

СУТЬ  СПОРУ:

Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” в особі структурного  підрозділу “Енергозбут Київенерго” (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до  Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва (відповідач) про стягнення з відповідача 38 741,26 грн. заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача  суму  основного боргу в розмірі  33855,72 грн.,  а  також  інфляційну  складову  боргу в  розмірі 3810,45  грн.  та  три  відсотки  річних в  розмірі 1075,09  грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання по  здійсненню розрахунків  за  спожиту    теплову  енергію.

Відповідач надав   відзив  на  позовну  заяву,  в  якому, зокрема, заперечував  проти стягнення   інфляційної  складової  боргу в  розмірі 3810,45  грн.  та  трьох   відсотків  річних в  розмірі 1075,09  грн. та  вказував  на відсутність  вини   відповідача   в  неможливості вчасного  перерахування позивачу   сум за договором    на  постачання   теплової   енергії  в  гарячій  воді.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2006р. (суддя Пінчук В.І.) позов задоволено: стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного  підрозділу “Енергозбут Київенерго” 33 855,72 грн. - основного боргу, 3 810,45 грн. - збитків від інфляції, 1 075,09 грн. - 3% річних, 387,41 грн. –держмита та 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007р. рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2006р. у справі № 26/297 змінено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2007р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007р. та рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2006р. у справі № 26/297 в частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради 3 810,45 грн. - інфляційних втрат та 1 075,09 грн. - 3% річних та розподілу судових витрат скасовано, в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007р. залишено без змін, в скасованій частині справу направлено на новий розгляд.

В постанові Вищого господарського суду України вказано,  що  Вищий  господарський  суд  України   вважає   судові  рішення попередніх інстанцій   прийнятими за  недостатньо дослідженими обставинами та  матеріалами у даній  справі. Зокрема, зазначено,  що судами  не  було  враховано,  що   прострочення   грошового  зобов‘язання відповідачем   пов‘язане  з  неналежною  оплатою  населенням  комунальних  послуг.  В  постанові  зазначено, що  під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід врахувати  наведене,  витребувати  докази  та  при всебічному,  повному  і  об‘єктивному   розгляді  в   судовому процесі  всіх  обставин в  їх  сукупності    прийняти  законне  судове  рішення

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що  містяться  у постанові касаційної інстанції,  є обов'язковими для суду першої інстанції під  час  нового  розгляду справи. Постанова касаційної  інстанції  не може містити вказівок про достовірність  чи  недостовірність  того  чи  іншого  доказу,  про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято  за результатами нового розгляду справи.

Новий розгляд справи проводився Господарським судом м. Києва з врахуванням наведених обставин.

Згідно резолюції В.о. Голови Господарського суду міста Києва справу № 26/297 передано на новий розгляд судді Шкурату А.М.

Ухвалою від 11.06.2007р. справу № 26/297 прийнято до провадження суддею Шкуратом А.М., присвоєно справі № 26/297-22/248, розгляд справи призначено на 27.06.2007 року.

Ухвалою від 27.06.2007р. розгляд справи відкладено на 27.08.2007 р. об 11:30 год.

Розпорядженням № 01-1/56 від 17.07.2007р. Голови Господарського суду міста Києва справу № 26/297-22/248 було доручено прийняти до свого провадження судді Якименко М.М.

Ухвалою від 19.07.2007р. справу № 26/297-22/248 було прийнято до свого провадження суддею Якименко М.М. та призначено розгляд справи на 27.08.2007р. об 11:30 год.

Згідно розпорядження № 15 від 15.08.2007 р. В.о. заступника Голови Господарського суду міста Києва в зв‘язку із закінченням строку повноважень судді Якименко М.М. справу № 26/297-22/248 за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного  підрозділу “Енергозбут Київенерго” до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва про стягнення 38 741,26 грн., передано для подальшого розгляду судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського  суду м. Києва від  20.08.2007  року   справу  № 26/297-22/248   прийнято до  провадження  судді  Гумеги  О. В.,  розгляд  справи    призначено  на   27.08.2007  року.

Ухвалою   Господарського  суду  м.  Києва  від  27.08.2007  року  розгляд справи  відкладено  на   17.09.2007 року.

В  судовому  засіданні,  призначеному  на  17.09.2007  року, оголошено  перерву  до  24.09.2007  року.

Ухвалою   Господарського  суду  м.  Києва  від  24.09.2007  року  розгляд справи  відкладено  на   08.10.2007 року.

В  судовому засіданні,  призначеному  на  08.10.2007  року, оголошено  перерву  до  15.10.2007  року.

В  судовому засіданні,  призначеному  на  15.10.2007 року,  оголошено повний  текст  рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2003  року між Акціонерною  енергопостачальною  компанією  «Київенерго»(позивачем) і  Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства   Шевченківського р-ну м. Києва (відповідачем)  укладено  договір  № 8242142 на постачання  теплової   енергії   у  гарячій  воді,  відповідно до умов  якого   позивач  зобов‘язувався   виробити  та  поставити   теплову  енергію   відповідачу для  потреб опалення  та  гарячого  водопостачання,  а  відповідач  зобов‘язувався    отримати  її   та  оплатити    відповідно  до умов  цього договору.

У  відповідності  з п. 2.3.1.  договору,  відповідач  зобов‘язувався  своєчасно   сплачувати   вартість   спожитої   теплової  енергії   в  терміни  та за  тарифами,  зазначеними у додатку  № 2.

Відповідно  до п. 9  додатку  №  2 до  договору  встановлено обов‘язок  відповідача   щомісячно з 12  по 15  число   отримати  оформлену    позивачем    платіжну вимогу-доручення  на  суму,  яка  включає   загальну  вартість   теплової  енергії поточного  місяця   та кінцеве  сальдо   розрахунків   на початок   поточного  місяця   за  мінусом   суми  фактично  сплаченої    теплової  енергії   в  поточному місяці; табуляграму фактичного  споживання   за   попередній  період   та  акт   звірки,  який  оформлює  і  повертає один  примірник позивачу  протягом  двох днів   з  моменту  їх  одержання.

В п. 10 Додатку № 2  до  договору   передбачено, що  відповідач  щомісячно   забезпечує   не  пізніше 10 числа  місяця, наступного за розрахунковим,  оплату коштів  від  населення за  фактично  спожиту   теплову  енергію   на  транзитний  рахунок   ГІОЦ  КМДА; до 25  числа  поточного  місяця,  сплачує  вартість   теплової  енергії, яка  використовується  орендарями,  на  рахунок відповідача згідно  з  його  розрахунком.

Відповідач  також  зобов‘язувався  забезпечувати   своєчасне надходження   коштів  на транзитний  рахунок  Головного  інформаційно-обчислювального центру  (ГІОЦ) КМДА  від  мешканців  за  спожиту   теплову енергію та  своєчасне   щомісячне   надходження  коштів на  рахунок  позивача  за теплову  енергію  спожиту   орендарями (п. 2.3.5).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень  Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 р. встановлено, що Цивільний кодекс України  застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов‘язків, що виникли або  продовжують існувати після набрання ним чинності. Правовідносини між позивачем та відповідачем виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 р., однак продовжують існувати після  набрання  ним  чинності,  а тому до вказаних положень повинен застосовуватися ЦК України.

Згідно з ст. ст. 4, 161 Цивільного кодексу Української РСР, між сторонами у справі виникли цивільні права і обов‘язки (зобов‘язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (статті 14, 526 ЦК України), а одностороння відмова від  виконання зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

У відповідності із ст. 151 ЦК Української РСР, в силу зобов‘язання, одна сторона (боржник) зобов‘язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов‘язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно  до  умов  договору та додатку  № 2  до  нього на    відповідача  покладався  обов‘язок  забезпечувати оплату  коштів  від  населення   та  сплачувати   вартість  теплової  енергії,  використаної  відповідачами.

Рішенням  Господарського  суду  м. Києва  від 07.09.2006  року  у  справі  № 26/297, постановою Київського апеляційного  господарського  суду  від 26/297  від 12.02.2007  року та  постановою Вищого  господарського  суду України  від 24.05.2007  року   у  справі  № 26/297  встановлено, що  відповідачем  в  порушення  умов  договору  не  оплачено  вартість   поставленої  теплової енергії та  прийнято  рішення  про  стягнення боргу з відповідача  на  користь  позивача. При  цьому,  судами  було  зазначено,   що відповідач, зобов‘язання  по  договору  виконував  неналежним  чином.

Як  зазначалося, постановою   Вищого  господарського  суду  України  від 24.05.2007  року   у  справі  № 26/297, постанову Київського апеляційного  господарського  суду  від 26/297  від 12.02.2007  року в  частині  стягнення  суми  основного  боргу  залишено  без  змін.

За  таких обставин, новий  розгляд  справи  №  26/297-22/248 здійснюється   лише  в  частині    вимог  щодо  стягнення 3% річних  та нарахованого  індексу  інфляції,  при цьому підстави та  обґрунтованість  позовних вимог  про  стягнення  з  відповідача суми  основного боргу  не  є  предметом  нового  розгляду у  справі  №  26/297-22/248.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний  сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо  інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передумовою для стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних в розмірі  є порушення виконання  грошового зобов‘язання  відповідачем. В ході  розгляду  справи № 26/297  судами  було  встановлено,  що   відповідач порушував зобов‘язання по  здійсненню  оплати послуг, наданих  позивачем. За  таких  обставин, у відповідності з  ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний  сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Аналогічна  норма також  містилася  в  ст. 214 ЦК УРСР.

В постанові   Вищого  господарського  суду  України  від 24.05.2007  року   у  справі  № 26/297 зазначено, що у  період  з 01.11.2004 року  по  01.01.2004  року   інфляційні  втрати  та  3%  річних не  могли  нараховуватися на  суму  боргу,  відповідно  до  ст. 2  Закону  України від 08.10.1999  року «Про  внесення зміни   до  статті   214 ЦК УРСР»у  зв‘язку з  тим,  що прострочення   грошового  зобов‘язання   відповідачем   пов‘язане   з  неналежною  оплатою   населенням комунальних  послуг.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що  містяться  у постанові касаційної інстанції,  є обов'язковими для суду першої інстанції під  час  нового  розгляду справи.

08.10.1999  року було  прийнято Закон  України «Про внесення зміни до статті 214 Цивільного кодексу Української РСР», яким статтю 214 Цивільного кодексу Української РСР викладено  в такій редакції - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

В п. 2 прикінцевих  положень до  цього Закону зазначено, що   Закон України "Про внесення зміни до статті 214 Цивільного кодексу Української РСР" не поширюється на правовідносини, що виникають з прострочення виконання грошового зобов'язання, пов'язаного з оплатою населенням комунальних послуг.

Вказаний  Закон  втратив чинність 1 січня 2004 року (згідно з Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року N 435-IV).

За  таких  обставин,  суд  приходить  до  висновку,  що нарахування індексу  інфляції  та  трьох  відсотків  річних  на  заборгованість, пов'язану з оплатою населенням комунальних послуг, яка  виникла  в  період з 08.10.1999  року  по 01.01.2004  року не  відповідає  вимогам  чинного  законодавства.

Позивач  надав  суду   розрахунок  ціни  позову  про  стягнення   заборгованості  з  відповідача  за  договором   № 8242142 за  теплову  енергію. Відповідно  до  наданого  розрахунку, позивачем  нараховано індекс  інфляції   та  три  відсотки  річних  на  суму  боргу  починаючи з  січня  2004  року, тобто  після того,  як   Закон  України «Про внесення зміни до статті 214 Цивільного кодексу Української РСР»втратив чинність.

Відповідно  до  наданого   позивачем  розрахунку,  інфляційна   складова (індекс  інфляції  нарахований  на  суму  боргу) складає 3810,45  грн., 3% річних   нарахованих  на суму боргу  складає –1075,09  грн.

Відповідач  проти  наданого позивачем  розрахунку заперечує,  контррозрахунку індексу інфляції та   3% річних  суду  не надав.

Перевіривши   порядок  здійснення позивачем розрахунку інфляційної   складової (індексу  інфляції  нарахованої на  суму  боргу)  та 3% річних,  суд  приходить  до  висновку,  що вказані  розрахунки  здійснені вірно.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав.

За  таких  обставин, позовні  вимоги позивача про  стягнення  з  відповідача інфляційної   складової (індексу  інфляції  нарахованого  на  суму  боргу) в сумі - 3810,45  грн., та  3% річних   нарахованих  на суму боргу  в  сумі –1075,09  грн. є обґрунтованими  та підлягають  задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в  розмірі 387,41 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в  розмірі  118,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов  в  частині   стягнення   інфляційної   складової боргу  в сумі - 3810,45  грн., та  3% річних   нарахованих  на суму боргу  в  сумі –1075,09  грн.  задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального  підприємства    по  утриманню  житлового   господарства   Шевченківської   районної   у  м.  Києві   ради (01030, м. Київ, бул. Б.  Хмельницького, 62; ідентифікаційний  код 31731838; п/р 01  в АБ «Банк  регіонального  розвитку у  м.  Києві», МФО 300540), а  у  разі  відсутності  грошових  коштів з  будь-якого іншого рахунку виявленого державним  виконавцем під час  виконання рішення  суду на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" (01001, м.  Київ, пл. І.  Франка, 5; ідентифікаційний  код 00131305; рахунок № 0005 у  Старокиївському    відділенні    Промінвестбанку  України  у  м.  Києві, МФО 322227) 3810,45  грн. (три  тисячі вісімсот десять грн. 45  коп.) інфляційної   складової суми боргу; 1075,09  грн. (одну  тисячу сімдесят п‘ять грн. 09 коп.) - 3% річних   нарахованих  на суму боргу;  387,41 грн. (триста   вісімдесят сім грн. 41 коп.) державного мита, 118,00 грн. (сто  вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його  прийняття.

Суддя                                                                                                    Гумега  О.  В.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ВСТАНОВИВ:

В И Р І Ш И В:

Суддя                                                                                                        Гумега О.В.