СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

23  жовтня 2007 року
Справа № 20-4/178

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Ісаєв Володимир Олексійович, довіреність №  б/н   від 23.04.07;

відповідача: Сидорова Марія Миколаївна, довіреність №  314/67   від 16.07.07;

прокурора: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технологічного центра використання природних ресурсів шельфу "Шельф" Національної академії наук України на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 05.09.2007 у справі №20-4/178

за позовом           Приватного підприємства "ССВ" (вул. М. Музикі, 45-21, Севастополь, 99029)

до           Державного підприємства "Науково-технологічний центр використання природних ресурсів шельфу "Шельф" Національної академії наук України (вул. Леніна, 28, Севастополь, 99011)

за участю:

Прокурора міста Севастополя (вул. Павліченко, 1, Севастополь,  99011)

про стягнення заборгованості в сумі 48613,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду міста Севастополя  від 05.09.2007 у справі № 20-4/178 позов задоволено,  стягнуто із відповідача на користь позивача  480613,89 грн., у тому числі: 396637,41 грн. –основний борг і 69078,13 грн.  інфляційне відшкодування, 14898,35 грн.  3  відсотків річних, а також віднесені на відповідача судові витрати.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив із того,  що заборгованість  у сумі  396637,41 грн. станом на 31.07.2007 за отриману продукцію за договорами купівлі-продажу № 21/02 від 07.05.2002, №22/ від 25.03.2002, № / від 02.01.2003;  договорами постачання №  27 від 21.12.2004, № 35/05 від 31.12.2005, підтверджується відповідачем,  про що свідчить акт звірення розрахунків, підписаний сторонами.

Позовні вимоги про стягнення основного боргу у сумі  396637,41 грн.. задоволені судом першої інстанції на підставі статті 193 Господарського кодексу України та статей 525,526 Цивільного кодексу України 2003 року.

Додаткові вимоги про відшкодування збитків від інфляції, а також 3 відсотка річних, господарським судом задоволені на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач оскаржує судове рішення у зв’язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом не прийняті до уваги ті обставини, що позивачем до позовних вимог віднесені вимоги  про стягнення заборгованості за продукцію, не передбачену заключеними між  сторонами договорами, на загальну суму 49919,43 грн., а саме за накладними № 219 від 26.07.2005, № 231 від  29.07.2005, № 256 від 17.08.2005, № 265 від  25.08.2005, № 266 від 25.08.2005, № 271  від 28.08.2005, № 273 від 30.08.2005, № 313 від 23.09.2005, № 316 від 27.09.2005.

Відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за вищеназвану продукцію задоволені бути не можуть, оскільки позивачем раніше не заявлялись вимоги про сплату продукції.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,  предметом апеляційного оскарження є те,  за якими умовами здійснена передача позивачем на адресу відповідача продукції по накладним № 219 від 26.07.2005, № 231 від  29.07.2005, № 256 від 17.08.2005, № 265 від  25.08.2005, № 266 від 25.08.2005, № 271  від 28.08.2005, № 273 від 30.08.2005, № 313 від 23.09.2005, № 316 від 27.09.2005,  зо договором № 27 від 31.12.2004, чи це є позадоговірне постачання продукції.

Так, на думку відповідача, продукція по вищеназваним накладним отримана не на виконання умов договору № 27 від 31.12.2004, оскільки даним договором не передбачено даний вид продукції.

Позивач наполягає на договірній поставці продукції.

Доводи відповідача про те, що позивачем здійснена позадоговірна поставка продукції, на думку судової колегії,  є безпідставними.

Так, згідно договору № 27 від 31.12.2004 позивач зобов’язався поставити відповідачу: сіль харчову,  паливо дизельне та масло, льод для охолодження рибо продукції, речі побутової хімії, запасних частин для ремонту судов. На вимогу суду відповідач надав судовій колегії податкові накладні:  № 000219 від 26.07.2005, № 231 від  29.07.2005, № 256 від 17.08.2005, № 265 від 25.08.2005, № 313 від 23.09.2005, № 316 від 27.09.2005, відповідно до яких умови поставки визнані  -  договір.

Відповідно до  підпункту  7.2.3. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податкова накладна є звітним податковим і одночасно розрахунковим документом.

Які-небудь докази того, що за вищеназваними податковими накладними поставка продукції здійснена не за договором № 27 від 31.12.2004, а за іншим договором, суду не надані.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технологічного центра використання природних ресурсів шельфу "Шельф" Національної академії наук України залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Севастополя від  05.09.2007 у справі № 20-4/178 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.С. Голик

Судді                                                                                Н.П. Горошко

О.А. Щепанська