АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2007 р.
Справа № 18/6086

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     Присяжний О.І., довіреність
№8112 від 11.07.07р.

від
відповідача: не з'явився

прокурор
Чирко Н.В., посвідчення №43 від 14.04.2003р.

розглянувши
апеляційне подання Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в
особі Державної виконавчої служби у Славутському районі Хмельницької області,
м.Славута Хмельницької області

на
рішення господарського суду Хмельницької
області

від
"13" грудня 2006 р. у справі № 18/6086 (суддя Саврій В.А.)

за
позовом Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Державної виконавчої служби у Славутському районі Хмельницької області,
м.Славута Хмельницької області

до
Приватного підприємства "Юлія"', м.Славута Хмельницької області

про
стягнення 6434,02грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.12.2007р.
у справі №18/6086 в позові Славутського міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Державної виконавчої служби у Славутському районі, м.Славута до
Приватного підприємства "Юлія", м. Славута про стягнення 6434,02 грн.
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Славутський міжрайонний
прокурор звернувся до суду з апеляційним поданням, в якому просить рішення
господарського суду скасувати та прийняти новий судовий акт по справі,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційне подання мотивоване, зокрема, тим, що судом неправомірно
було здійснено посилання на ст.257, ч.1 ст.265 ЦК України, оскільки суд не
врахував, що Славутський міжрайонний прокурор вже звертався з адміністративним
позовом до господарського суду Хмельницької області 25.07.2006р., тобто в межах
строку позовної давності, однак ухвалою суду від 12.09.2006р. провадження у
справі було закрито на підставі ст.157 КАС України. Таким чином, Славутська
міжрайонна прокуратура звернулась до суду за захистом державних інтересів в
межах строку позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційне
подання прокурора, вважає, що апеляційне подання підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2006 року
скасуванню.

Прокурор Чирко Н.В. підтримала доводи, викладені в апеляційному
поданні, вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати збитки позивачу,
завдані втратою автомобіля, переданого на зберігання; просить скасувати рішення
господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2006 року та прийняти
нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Нез'явлення представника відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду апеляційного подання по суті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційного подання, судова колегія
вважає, що апеляційне подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Прокурор звернувся до суду з позовом до ПП "Юлія" про
стягнення 6434,02грн. збитків, завданих втратою автомобіля, переданого на
зберігання відповідно до укладеного між Славутським міським ВДВС та ПП
"Юлія" договору зберігання №7 від 12.10.2001р. (а.с.5-6).

Державною виконавчою службою у Славутському районі на виконання
постанови Хмельницького міського суду від 01.10.2001року по справі №3-3098
(а.с.11-12) про конфіскацію у гр. ОСОБА_1. на користь держави автомобіля „Опель
кадет", 1986 року, червоного кольору, кузов WOL НОМЕР_1, вартістю
6434,02грн., було накладено арешт на даний автомобіль, про що свідчить акт
опису і арешту майна від 14.02.2002 року (а.с.15-17).

14.02.2002 року вказаний автомобіль був переданий на відповідальне
зберігання приватному підприємству „Юлія" на підставі договору №7,
укладеного між відділом ДВС Славутського міського управління юстиції та ПП
„Юлія" 12.10.2001 року (а.с.18).

Відповідач не заперечує, що автомобіль був переданий йому на
зберігання відповідно до акту опису й арешту майна від 14.02.2002р., що
вбачається з його відзиву (а.с.30-31).

Згідно п.2 договору №7, з моменту прийняття автотранспорту на
зберігання ПП „Юлія" несе повну відповідальність за цілісність,
схоронність, збереження цього майна, а у випадку неналежного збереження
транспортних засобів ПП „Юлія" відшкодовує для відділу ДВС вартість такого
майна.

30.07.2003 року було встановлено, що автомобіль „Опель
Кадет", переданий на відповідальне зберігання ПП „Юлія", на
автостоянці останнього відсутній, про що було складено відповідний акт
державного виконавця від 30.07.2003 року (а.с.35).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,  а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ч.1 ст.938 ЦК України, зберігач зобов'язаний зберігати річ
протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Пунктами 6,8 договору від 12.10.2001р. передбачено, що цей договір
укладено сторонами на 1 рік з дня його підписання; договір буде вважатися
продовженим кожний раз на 1 рік, у разі, якщо на протязі одного місяця після
закінчення його терміну ні одна із сторін не заявила про припинення його дії.

Відповідно до ч.1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов'язаний
вживати усіх  заходів,  встановлених договором, законом, іншими
актами цивільного законодавства,  для
забезпечення схоронності речі.

Статтями 950,951 Кодексу передбачено, що за втрату (нестачу) або
пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних
підставах; збитки,  завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються
зберігачем, зокрема, у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Як вбачається з висновку №НОМЕР_2 про експертну оцінку майна від
10.09.2002р., вартість автомобіля на момент обстеження складає 5941,00грн.
(а.с.93-97).

З огляду на викладене, позовні вимоги є обгрунтованими на суму
5941,00грн.

Однак, колегія суддів вважає, що позов не може бути задоволений в
зв'язку з тим, що він пред'явлений поза межами строку позовної давності.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
встановлено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність
застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна
давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Кодексу передбачено, що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.2 ст.267 Цивільного кодексу України, заява
про захист цивільного права або інтересу приймається до розгляду судом
незалежно від спливу позовної давності.

У випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні
доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить,
відповідачем не порушено, ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позову
саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж буде
встановлено, що таке право позивача порушено і строк позовної давності
пропущено без поважних причин, суд (за наявності заяви сторони про застосування
позовної давності) на підставі ч.4 ст.267 ЦК України ухвалює рішення, яким
відмовляє в позові у зв'язку із спливом позовної давності, а при визнанні
причини пропуску позовної давності поважною, порушене право має бути захищене
(ч.5 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність
застосовується  судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив  позовної давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приватним підприємством "Юлія" (відповідач у даній
справі) було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності
(а.с.28-29). було подано до суду заяву про застосування строку позовної
давності

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення
свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, актом державного виконавця від
30.07.2003 року встановлено факт відсутності автомобіля „Опель Кадет",
1986 р.в. червоного кольору  кузов WOL
НОМЕР_1, - на автомобільній стоянці приватного підприємства „Юлія", у
зв'язку з чим перебіг строку позовної давності починається з цієї дати.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що
строк позовної давності закінчився до пред'явлення позову і такий висновок суду
дійсно відповідає обставинам справи.

Так, строк позовної давності закінчився 30.07.2006р., а позов
подано до суду 13.10.2006р.

Прокурором не було заявлено клопотання про відновлення строку
позовної давності із зазначенням причин пропущення позовної давності.

Як вбачається з апеляційного подання, прокурор вважає, що він
звернувся до суду в межах строку позовної давності, тому що 25.07.2006р. подав
до суду  адміністративний позов, але
провадження у справі було закрито, оскільки спір не є публічно-правовим.

Проте, колегія суддів з такими доводами не може погодитись, зважаючи
на те, що помилкове подання прокурором адміністративного позову не перериває
перебігу позовної давності.

Також колегія суддів вважає, що факт помилкового подання
прокурором адміністративного позову не є поважною причиною пропущення позовної
давності, оскільки вказана помилка допущена лише з вини прокурора, тому не
вбачає підстав для відновлення строку позовної давності.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1482к від
19.08.2005р. "Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних
управлінь юстиції", у зв'язку з реформуванням системи органів державної
виконавчої служби  відповідно до Закону
України "Про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу
службу" та "Про виконавче провадження" від 23.06.2005 р. №2716-4
та постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005 р. № 320, Відділ
державної виконавчої служби Славутського міського управління юстиції
ліквідовано (а.с.61).

Згідно ст.1 Закону України "Про Державну виконавчу
службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства
юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб відповідно до Законів України.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст.3 зазначеного вище Закону, департамент державної
виконавчої служби є урядовим органом державного управляння, який діє у складі
Міністерства юстиції України, на яке покладається реалізація єдиної державної
політики у сфері примусового виконання рішень.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від
23.04.2005 р. №320 "Про утворення урядового органу державного управління у
складі Міністерства юстиції", у складі Міністерства юстиції утворюється
Департамент державної виконавчої служби на базі органів державної виконавчої
служби (а.с.60).

Відповідно до наказу Департаменту державної виконавчої служби від
26.10.2005р. №НОМЕР_3, у складі Департаменту державної виконавчої служби
утворено, зокрема, і Державну виконавчу службу у Славутському районі (а.с.63).

Таким чином, Державна виконавча служба у Славутському районі
Хмельницької області була правонаступником Відділу Державної виконавчої служби
Славутського міського управління юстиції (стороною договору №7), а отже
Славутським міжрайонним прокурором правомірно подано позов до суду в особі ДВС
у Славутському районі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Із наданих представником позивача в судовому засіданні документів,
зокрема, наказу Міністерства Юстиції України №21/5 від 25.01.2007 року про
реформування органів юстиції, наказу Департаменту державної виконавчої служби
№2 від 19.01.2007 року про ліквідацію регіональних та територіальних органів
державної виконавчої служби, наказу Головного управління юстиції у Хмельницькій
області №1/од від 20.02.2007 року, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної
особи серія АОО НОМЕР_4року, копії яких долучені до матеріалів справи
(а.с.73-86) вбачається, що Державна виконавча служба у Славутському районі
Хмельницької області ліквідована і її правонаступником є Відділ Державної
виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької
області.

Зважаючи на викладене, позивача по справі - Державну виконавчу
службу у Славутському районі Хмельницької області, м.Славута необхідно замінити
його правонаступником - Відділом Державної виконавчої служби Славутського
міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

З огляду на викладене, доводи апеляційного подання не знайшли
свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а тому рішення
господарського суду Хмельницької області від 13.12.2006р. слід залишити без
змін, а апеляційне подання Славутського міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Державної виконавчої служби у Славутському районі Хмельницької
області, м. Славута Хмельницької області - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу
України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Замінити позивача Державну виконавчу службу у Славутському
районі Хмельницької області, м. Славута його правонаступником - Відділом
Державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 13 грудня
2006р. у справі №18/6086 залишити без змін, а апеляційне подання Славутського
міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної виконавчої служби
у Славутському районі Хмельницької області, м. Славута Хмельницької області -
без задоволення.

3. Матеріали справи № 18/6086 повернути до господарського суду
Хмельницької області.

Головуючий
суддя

судді:

Віддрук.
6прим.

1
- до справи

2,3
- сторонам

4
- Славут.міжрайон.прок-ру

5
- прокур-рі Житом. обл.

6
- в наряд