ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31.07.07р.

Справа № А38/420-07

за позовом  Селянського фермерського господарства "Лелеки", с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області

до  Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Царичанка Дніпропетровської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Парфьонов Д.О.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: Влащенко В.І. дов.№20 від 22.11.06р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Селянського фермерського господарства "Лелеки" про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції №763/23-31217196 від 16.11.06р. та №63/1/23-31217196 від 31.01.07р. про визначення суми податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій).

Позовні вимоги обґрунтовані твердженням про невірність здійсненого податковим органом висновку, щодо непідтвердженості господарських операцій, здійснених позивачем, відповідними накладними, виданими контрагентом, державна реєстрація якого скасована в установленому законодавством порядку.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те що податкові накладні, видані контрагентами, державна реєстрація яких скасована в установленому законодавством порядку є недійсними, відтак позивач безпідставно використав право на податковий кредит.

За результатами розгляду на підставі ст. 160 КАС України   оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення від 14.11.06р. №276, співробітником Царичанської МДПІ проведено позапланову перевірку позивача з питань взаємовідносин з ПКФ «Наталі»

За результатами перевірки складено акт №47/23 від 16.11.06р.

Згідно висновків акту №47/23, підприємством порушено пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. №168/97-ВР, що призвело до заниження податкового зобов’язання по податку на додану вартість на 23520,00 грн. за лютий 2006 року.

Висновок про порушення законодавства зроблено на підставі наступної інформації:

«…СФГ «Лелеки»по податковій накладній №20/2 від 20.02.06р. віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 23520 грн. з вартості соняшника в кількості 144 тонни по ціні 816,666 грн. на загальну суму 117600 грн. Договором №5/1 від 20.02.06р. п.2 передбачено транспортування товару –самостійне вивезення транспортом покупця. Товаротранспортні накладні, подорожні листи та інші документи, які-б підтверджували транспортування соняшника у СФГ «Лелеки», відсутні.

Оплата за соняшник здійснена по авансовому звіту агронома Карлова Р.І. №6 від 20.02.06р. в сумі 141120 грн., підтверджуючим документом про сплату є квитанція прибуткового ордеру №835/1 від 20.02.06р.

В ході планової документальної перевірки СФГ «Лелеки»(акт №36/23-31217196), надіслано запит про проведення зустрічної перевірки з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ПФК «Наталі»до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська.

Згідно наданої відповіді ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська (лист №18808/7/23-518 від 17.10.06р.) встановлено, що ПКФ «Наталі»рішенням господарського суду №Б15/122/04 від 13.01.05р. визнано банкрутом.

Виконкомом Кіровської районної ради народних депутатів 30.06.05р. здійснено припинення державної реєстрації ПКФ «Наталі».

В ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ПКФ «Наталі»знято з обліку як платник податків 30.06.07р….»

За результатами розгляду акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №763/23-31217196 від 16.11.06р. про визначення суми податкового зобов’язання в сумі 35280,00 грн. (23520,00 грн. –основного платежу)

(з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій).

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене в адміністративному порядку та скарги залишені без задоволення. За процедурою адміністративного оскарження податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №63/1/23-31217196 від 31.01.07р.

Суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.97р. (надалі –Закон про ПДВ), податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

П.п. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ встановлено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Вимоги до змісту та реквізитів податкової накладної зазначені п.п. 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ.

Законом про ПДВ встановлено, що платник ПДВ має право на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ сплачених постачальником за товари, роботи, послуги при умові підтвердження цих сум податковими накладними, оформленими належним чином.

Згідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Що до висновків, зазначених в акті перевірки, то суд звертає увагу на той факт, що податкове повідомлення рішення прийнято на підставі акту перевірки, яким встановлено порушення пп. 7.2.4 п.7.2 ст.7 та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ.

Так, п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ передбачає, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками певні реквізити.

П.п. 7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону про ПДВ передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

П.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону про ПДВ, зазначає що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно, судом не вбачається в діях позивача порушення вимог вищезазначених пунктів Закону про ПДВ, оскільки позивачем підтверджено факт наявності податкових накладних заповнених належним чином, які містять передбачену законом інформацію на підтвердження фактів здійснення господарських операцій між СФГ «Лелеки»  та контрагентом ПКФ «Наталі»

Щодо факту скасування державної реєстрації ПКФ «Наталі», то відповідачем не надано документів на підтвердження факту скасування державної реєстрації цих підприємств та несплати сум податку до відповідного бюджету,  а також  законодавчо встановлених  наслідків   для позивача  стосовно  скасування  реєстрації  його контрагентів,  відносно формування  його податкового кредиту.

Окрім того, Закон України «Про податок на додану вартість»не містить вимог до платника податку щодо перевірки наявності продавця в реєстрі платників податку на додану вартість або легітимності його свідоцтва на підтвердження факту легітимності податкової накладної. Більш того, норми законодавства передбачають  саме індивідуальну відповідальність особи, яка склала таку податкову накладну та ухилилася від сплати податку до бюджету.

В зв’язку  з вищевикладеним, вимоги   позивача є такими, що підлягають   задоволенню, а позиція   податкового органу   необґрунтованою,   та   такою що не відповідає  зазначеному  в оскаржуваному повідомленні –рішенні   Закону.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст. 71, 158-163 КАС України,  господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції №763/23-31217196 від 16.11.06р. та №63/1/23-31217196 від 31.01.07р. про визначення суми податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій).

Стягнути з Держаного бюджету на користь Селянського фермерського господарства "Лелеки"  3,40 грн. держаного мита.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                             Н.А.Бишевська

Постанова підписана у повному обсязі 03.08.2007р.