Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2007 р.                                                           Справа № 08/205-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Вашети С.П. (дов. бн від 02.07.07 р.)

відповідача -  Зотової Т.В. (дов. бн від 31.10.07 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Промінь", м. Харків (вх. № 2996 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.09.07р. по справі № 08/205-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетранссервіс", м. Рівне

до Приватного підприємства "Промінь", м. Харків

про стягнення 22730,00 грн., -

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.09.07р. по справі № 08/205-07 (суддя Ковальчук Л.В.) позовні вимоги задоволені та стягнуто з Приватного підприємства "Промінь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетранссервіс" заборгованість в розмірі 22730,00 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 227,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом при винесенні рішення неповно з'ясовані обставини, які мають значення для вирішення спору, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, в зв'язку з чим просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить повернути її без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки додана до скарги довіреність представника Приватного підприємства "Промінь" складена російською мовою, що суперечить вимогам ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, а тому не може бути підтвердженням повноважень представника відповідача на підписання апеляційної скарги. Крім того, позивач вказує, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що 03 травня 2007 року між ТОВ "Рівнетранссервіс" ("Перевізником") та ПП "Промінь" ("Експедитором") укладений договір № 03/05-ЕсП1 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до умов п.п.1.1., 1.2. цього Договору позивач зобов'язався на підставі письмових заявок від відповідача виконувати транспортне перевезення вантажу транспортними засобами, належними позивачу ("Перевізникові") у відповідності до умов Договору та Заявок.

У свою чергу відповідач зобов'язався сплатити вартість послуг у порядку та розмірі, зазначеному у договорі та Заявках, які є невід'ємними додатками до нього. Згідно п. 4.3. Договору всі розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України, оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом трьох банківських днів з часу отримання від   Перевізника оригіналів документів, а саме акту виконаних робіт, податкової накладної, ТТН (СМР) та інших документів, передбачених заявкою, а також завірену копію дорожнього листа при виникненні простоїв за шляхом слідування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач за заявкою № ДБ-000000103 від 03.05.07р. до цього Договору здійснив   перевезення за маршрутом Valdottavo (Італія) - Харків (Україна) та вантаж було доставлено до місця призначення, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМР) № 00535 з відміткою фірми "Солярис" про одержання вантажу. Крім того, у вищевказаній заявці був передбачений термін доставки вантажу - 09.05.07р. о 13:00 та вартість перевезення - 22730,00 грн.

24 травня 2007 року позивач направив на адресу відповідача оригінали документів, які передбачені п. 4.3. Договору та Заявкою №ДБ-000000103 від 03.05.07р. до вищевказаного Договору, а саме: рахунок №277 від 11.05.07р., акт №277 від 11.05.07р. (два), СМР №00535 (одну), податкову накладну №267 від 11.05.07р., договір №03/05-ЕсП1, заявку №ДБ-000000103 від 03.05.07р., про що свідчить квитанція  пошти та реєстр рекомендованих відправлень. Вказані документи отримані відповідачем 29.05.07р., що підтверджується поштовим повідомленням №838541.

Оцінивши доводи позивача та відповідача у справі, а також з урахуванням ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 22730,00 грн. боргу за надання послуг відповідачу по перевезенню вантажів є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається, а саме не надав суду першої інстанції доказів належного направлення на адресу відповідача оригіналу Заявки № ДБ-000000103, тому  на думку відповідача зобов'язань по сплаті послуг з перевезення у нього не виникло.

Проте з даними посиланнями не може погодитись колегія суддів апеляційної інстанції та вважає їх безпідставними, оскільки зі змісту спірного Договору (пункт 4.3.) та Заявки вбачається, що оплата за послуги з перевезення здійснюється на підставі Акту виконаних робіт,  податкової накладної, ТТН (СМР)  та інших документів, передбачених Заявкою, зокрема рахунку-фактури. Всі ці документи неодноразово направлялися на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Доказів неотримання цих документів від позивача відповідачем як суду першої так і апеляційної інстанції не надано. Надсилання оригіналу Заявки в якості підстави проведення відповідачем оплати за надані позивачем послуги з перевезення, ні спірним Договором ні самою Заявкою сторони у справі не обумовили.

Отже, відповідач в порушення умов спірного Договору та положень чинного законодавства маючи всі необхідні документи для сплати коштів за послуги з перевезення, повинен здійснити розрахунок з позивачем та сплатити суму боргу в розмірі 22730,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач в обґрунтування вимог по стягненню заборгованості надав суду першої інстанції достатньо доказів для визнання їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте відповідач, заявник апеляційної скарги, не навів жодних фактичних даних, що спростовують факти, які було покладено в основу оскарженого судового рішення у відповідності з положеннями ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, а також не представив доказів, які б підтверджували реальну та правову обґрунтованість для звільнення від оплати вартості здійсненого позивачем  перевезення вантажу.

Отже, враховуючи, що в процесі розгляду справи як господарським судом  так і судом апеляційної інстанції, відповідачем ніяких інших документів, ніж ті, що знаходяться в матеріалах справи, на підтвердження його заперечень проти позовних вимог, а також доказів неналежного виконання зобов'язань з боку  позивача не надано, тому колегія суддів, на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в сумі основного боргу розміром 22730,00 грн. Крім того, із матеріалів справи не вбачається, що відповідач не повинен сплатити позивачу вартість виконаних послуг з перевезення.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 06.09.07 року по справі № 08/205-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи відповідача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу  Приватного підприємства "Промінь", м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.09.07р. по справі № 08/205-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.