ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.                                                                            Справа № 3/137

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, м. Ужгород

про визнання неправомірною та скасування постанови міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 02.10.2007 року та зобов’язання міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконати виконавчий документ – виконавчий лист господарського суду по адміністративній справі № 3/29 від 12.09.2007 року,

Суддя  господарського суду – В.В. Мокану

Секретар судового засідання – Т.В.Гурзан

представники:

Позивача – Джуган Н.Б., начальник юридичного відділу,

довіреність № 1 від 03.01.2007 року

Відповідача – Венжега М.Р., заступник начальника міського відділу Державної

виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції,

довіреність № 08/18 від 16.07.2007 року

СУТЬ СПОРУ: Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород заявлено позов до відповідача міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції,               м. Ужгород про визнання неправомірною та скасування постанови міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 02.10.2007 року та зобов’язання міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконати виконавчий документ – виконавчий лист господарського суду по адміністративній справі № 3/29 від 12.09.2007 року.

В судовому засіданні 05.11.2007 року брали участь вищевказані особи, оголошувалась перерва відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України до 06.11.2007 року до 15 год. 00 хв. В засіданні суду 06.11.2007 року брав участь також ліквідатор ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” – Дідич М.А.

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 06.11.2007 року у справі № 3/137

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням оспорюваною постановою норм Закону України „Про виконавче провадження”, Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а також ст. 124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України. Зокрема, позивач стверджує, що при прийнятті оскаржуваної постанови органом ДВС не було враховано, що будівля, про передачу якої йдеться у виконавчому листі, належить до державного житлового фонду, являється майном, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” під час його приватизації, належить до державної власності. Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач проти позову заперечив, пославшись, зокрема, на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 17.03.2006 року по справі № 6/31, якою ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” визнано банкрутом та призначено ліквідатором Дідича М.А. Стверджує, що оспорювана постанова відповідає п. 7 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, який визначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку передачі виконавчого документа арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом, а винятків з цього положення законодавством не передбачено.

Ліквідатор ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” в судовому засіданні висловив свою думку з приводу спірної ситуації, вважає позицію позивача обґрунтованою, оскільки майно, зазначене у виконавчому листі, не підлягає включенню до ліквідаційної маси у справі про банкрутство, тому спір стосовно цього майна вирішувався за межами справи про банкрутство і виконавче провадження має відбуватися у загальному порядку, а не у порядку, передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників

учасників спору,

суд встановив:

На виконанні в Ужгородському міському відділі ДВС перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 3/29, виданого 12.09.2007 року господарським судом Закарпатської області, яким зобов’язано ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” передати гуртожиток, розміщений за адресою: м. Ужгород, вул. Декабристів, 41 до власності територіальної громади міста Ужгорода”.

Постановою заступника начальника відділу від 02.10.2007 року вищевказане виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, оскільки ухвалою господарського суду від 17.03.2006 року по справі № 6/31 ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” визнано банкрутом і призначено ліквідатором Дідича М.А.

Дослідивши норми Закону України „Про виконавче провадження” та Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для скасування оспорюваної постанови з огляду на наступне.

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 06.11.2007 року у справі № 3/137

Пункт 7 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає як підставу для закінчення виконавчого провадження факт передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника – юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Підстава для передачі виконавчого документа арбітражному керуючому визначена ч. 2 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження”, яка розміщена у гл. 6 Закону, що регламентує питання звернення стягнення на майно боржника-юридичної особи. Так, ст. 63 Закону визначає порядок звернення на грошові кошти боржника-юридичної особи. Відповідно до ст. 64 Закону у разі відсутності у боржника-юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові на праві власності або закріплене за ним. У тих випадках, коли боржник перебуває у стані реорганізації або ліквідації, порядок звернення стягнення на його майно врегульовано ст. 65 Закону, відповідно до якої у випадку ліквідації боржника-юридичної особи, в тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражному керуючому для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. Ця обставина, відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Об’єкт, стосовно якого видано виконавчий лист № 3/29 від 12.09.2007 року, боржнику не належить і реалізації для покриття заборгованості боржника у справі про банкрутство не підлягає, оскільки відноситься до державного житлового фонду, під час приватизації ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154” до статутного фонду ВАТ не увійшов, весь час перебуває у Реєстрі державного майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств під час приватизації, але обліковується на їх балансах. З огляду на особливий статус цього майна спір стосовно нього розглядався господарським судом за межами справи про банкрутство ВАТ „Ужгородське автотранспортне підприємство № 12154”.

Дія ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження” розповсюджується тільки на майно, на яке може бути звернено стягнення, тобто, на майно, належне боржникові. Стосовно такого належного боржникові майна зазначеною статтею передбачено передачу виконавчого документа до арбітражного керуючого і закінчення виконавчого провадження в порядку п. 7 ст. 37 Закону.

Виконавчий документ у спірному виконавчому провадженні стосується майна, не належного боржнику у справі про банкрутство, на яке не може бути звернено стягнення у будь-якому випадку, отже, передача виконавчого документа арбітражному керуючому у даному випадку і закінчення виконавчого провадження здійснено з порушенням вищевказаних норм Закону і суперечить ст. 124 Конституції України, нормам Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України „Про виконавче провадження”, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 160 –163, 181, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

продовження постанови господарського суду      Закарпатської області від 06.11.2007 року у справі № 3/137

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправною і скасувати постанову міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 02.10.2007 року.

3. Зобов’язати міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконати виконавчий документ – виконавчий лист по адміністративній справі № 3/29 від 12.09.2007 року.

4. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч. ч. 1 – 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                            В.В.Мокану

В зв’язку з проголошенням в судовому засіданні 06.11.2007 року в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України лише вступної і резолютивної частини постанову складено в повному обсязі і підписано 08.11.2007 року.