ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2007 р.

Справа № 12/181.

За позовом Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Чернівці

до відповідача Чернівецької
міської ради

про визнання права власності

Суддя
Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача -не з'явився

Від відповідача -Сьоміна І.В.
-нач. відділу прав. забезп. (довіреність від 26.04.2006 року)

СУТЬ СПОРУ: Приватний
підприємець ОСОБА_1 м. Чернівці звернувся з позовом до Чернівецької міської
ради про визнання права власності  на
будівлю вулканізації (шиномонтажу), що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею
17,0 кв. м.

Ухвалою суду від 13.07.2007 року
згідно Кодексу адміністративного судочинства відкрито провадження в
адміністративній справі. Проте, зважаючи, що даний спір віднесено до
підвідомчості господарських судів, справа вирішується за правилами,
встановленими  Господарським
процесуальним кодексом України.

Позивач у судове засідання не
з'явився, однак у поданій заяві просить вирішити спір за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись при цьому на те, на тимчасові споруди, до яких, вважає відповідач,
належить спірне приміщення, право власності не реєструється.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2006 року технічна комісія,
призначена розпорядженням Чернівецького міського голови, актом б/н  встановила, що стаціонарна мала архітектурна форма
- пункт вулканізації по вул. Червоноармійська, 184/Б, виконана згідно з
паспортом прив'язки, виданим «Чернівціархпроектом»05.10.1996 року № 10/96,
відповідає технічним умовам та прийняла даний об'єкт в експлуатацію.

18.07.2006 року укладено між сторонами
договір оренди землі, згідно якого позивачу на підставі рішення 3 сесії
Чернівецької міської ради 5 скликання надано в строкове платне користування до
16 лютого 2008 року земельну ділянку по вул. Червоноармійська, 184 загальною
площею 0,0189 га.

Крім цього, за висновками міськСЕС
від 29.11.2006р. № 454 та заключенням ГУ МНС України в Чернівецькій області від
01.12.2006р. № 9/6/6659 встановлена повна відповідність будівлі вулканізації
вимогам пожежної безпеки та санітарним нормам та правилам.

Вищеназвані документи засвідчують
відповідність здійсненого будівництва визначеним нормам та правилам.

Проте, департаментом містобудівного
комплексу та земельних відносин позивачу відмовлено у підтвердженні права
власності на існуючу будівлю вулканізації.

За таких обставин справи позов
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 55
Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом, а частиною другою статті 124 Конституції України оприділено,
що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

І оскільки стаття 41 Конституції
України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, позивач мав всі правові підстави звернутися до господарського суду
за захистом своїх інтересів.

У відповідності до статті 328
Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або законність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно частини 3 статті 376 ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно

Відповідно до статті 23 Закону
України “Про оренду землі” орендар земельної ділянки може реалізувати своє
право на спорудження будівлі чи споруди за згодою орендодавця.

Право землекористувача на
спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд закріплено і
пунктом “Г” частини першої статті 95 Земельного кодексу України.

Пунктом 1.6 Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,  затвердженого наказом Міністерства юстиції
України від 7 лютого 2002 р. N 7/5  (у
редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 р. N 6/5)
встановлено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти
нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у
встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Пунктом 23 Типових правила
розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності,
що затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики України від 13 жовтня 2000 р. N 227, які на той час регулювали спірні
правовідносини, встановлено, що стаціонарна мала архітектурна форма приймається
до експлуатації комісією за участю суб'єкта підприємницької діяльності,
уповноваженого представника органу містобудування та архітектури, а також, у
залежності від функціонального призначення, представників відповідних служб з
розглядом на місці відповідності об'єкта паспорту прив'язки. За результатами
розгляду складається акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої
архітектурної форми в експлуатацію, складений за формою згідно з додатком 3,
пункт 2 якого передбачає, що цей акт є підставою для оформлення права власності
на об'єкт та включення його до державної статистичної звітності.

Відповідно до  частини 5 статті 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним  право власності, на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, а відповідачем
не надано доказів порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно пункту 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, а позивач документально підтвердив права власності на будівлю
вулканізації.

Згідно статті 331 Цивільного
кодексу України, якою визначено порядок набуття права власності на новостворене
майно, у позивача виникло право власності на новостворене нерухоме майно -пункт
вулканізації загальною площею 17,00 метрів квадратних за юридичною адресою:
АДРЕСА_1.

Заперечення відповідача з приводу
того, що спірна будівля є тимчасовою спорудою, право власності на які не
оформлюється спростовуються матеріалами справи, а саме:

-          актом
від 07.02.2006 року, у якому пункт вулканізації визначено як стаціонарний
об'єкт;

-
кадастровим планом наданої в оренду позивачу земельної ділянки, на якому дана
споруда визначена як капітальна;

-          схематичним
планом Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації, де у
технічному описі встановлені конструктивні елементи спірної будівлі, що у своїй
сукупності дозволяє зробити висновок про те, що пункт вулканізації є
капітальною та об'єктом нерухомого майна, а відтак відмова відповідача у
визнанні права власності є необґрунтованою.

Керуючись частиною першою статті
55, частиною другою статті 124 Конституції України, статтею 331 Цивільного
кодексу України, пунктом “Г” статті 95 Земельного кодексу України, статтею 23
Закону України “Про оренду землі”, статтями 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Приватним підприємцем
ОСОБА_1 АДРЕСА_2 право власності на будівлю пункту вулканізації (шиномонтажу)
(літ. «Е») загальною площею 17,00 метрів квадратних, яка розташована у
АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку, передбачено для оскарження, а у разі подання
апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після, розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя

А.А. Бутирський