ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2007 р.
Справа № 3/46-38.

за позовом приватного підприємства фірма „Інсталяційні технології”, м. Рівне

до відповідача: приватного підприємства „Гідромаш”, м. Луцьк

про стягнення 9866 грн. 91 коп.

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явились

від відповідача: не з’явились

Суть спору: позивач –приватне підприємство фірма „Інсталяційні технології”, м. Рівне звернувся             до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –приватного підприємства „Гідромаш”,             м. Луцьк 9866,91 грн., в тому числі 7875,88 заборгованості по оплаті відпущених у відповідності                          до укладеного між сторонами договору №24 від 16.03.2007р. товарно-матеріальних цінностей (радіаторів сталевих), 926,23 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 618,41 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань та непроведення розрахунків по оплаті відпущеного товару (за період з 26.03.2007р. по 20.09.2007р.), 330,79 грн. суми інфляційних нарахувань (за період з 01.05.2007р. по 31.07.2007р.) та 115,60 грн. трьох процентів річних (з 26.03.2007р. по 20.09.2007р.) нарахованих згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2007р. за вказаним позовом було порушено провадження                у справі та призначено розгляд останньої в судовому засіданні на 11.10.2007р. Ухвалою суду від 11.10.2007р. у зв’язку з невиконанням відповідачем вимог господарського суду розгляд справи відкладався.

Клопотанням від 11.10.2007р. представник позивача пред’явлені приватним підприємством фірма „Інсталяційні технології” до приватного підприємства „Гідромаш” позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити останні в повному об’ємі та у зв’язку з неможливістю явки в судове засідання просить суд провести розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач у визначені ухвалою господарського суду від 26.09.2007р. про порушення провадження                 у справі та ухвалою про відкладення розгляду справи від 11.10.2007р. терміни відзиву на позовну заяву                  не подав, позову не оспорив, пояснень з приводу пред’явлених позовних вимог не представив, компетентного представника в судове засідання не направив, хоча про день та час розгляду справи в суді був повідомлений належним чином (зазначені ухвали були направлені на адресу приватного підприємства „Гідромаш” –м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 4, рекомендованою кореспонденцією та на адресу господарського суду без вручення адресату не повернулись).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву                не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2007 року між приватним підприємством фірма „Інсталяційні технології”, м. Рівне                  та приватним підприємством „Гідромаш”, м. Луцьк було укладено договір купівлі-продажу за №24                      у відповідності до котрого позивачем було взято на себе зобов’язання щодо відпуску відповідачу товарно-матеріальних цінностей в обумовленому між сторонами асортименті та кількості на підставі здійсненого підприємством замовлення.

На виконання умов зазначеного договору позивачем в березні місяці 2007 року було відпущено приватному підприємству „Гідромаш” товарно-матеріальних цінностей (радіаторів сталевих) в асортименті на загальну суму 7875,88 грн.

Відпуск приватним підприємством фірма „Інсталяційні технології” товару приватному підприємству „Гідромаш” у визначеному обсязі, а також одержання останнім радіаторів сталевих від позивача підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями та представленими додатково                       в судовому засіданні оригіналами видаткової накладної №ІТ-0000158 від 16.03.2007р., а також довіреності серії ЯНО №768961 від 16.03.2007р., виписаної ПП „Гідромаш” на ім’я Редчука Віталія Володимировича (а.с. 9-10).

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 4.1, 4.2 договору №24 від 16.03.2007р. продавець (позивач) зобов’язувався передавати товарно-матеріальні цінності (обладнання та матеріали для систем опалення, водо-, газопостачання та каналізації) покупцю (відповідачу) в кількості, асортименті та по ціні, вказаних                         в специфікаціях, на підставі узгодженого сторонами замовлення, оплата за товар була встановлена сторонами шляхом перерахування покупцем грошових коштів продавцю впродовж десяти днів від дня кожної поставки товару.

Проте, відповідач взяті на себе згідно угоди від 16.03.2007р. №24 зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті відпущеного останнім товару (у строки, порядку                           та розмірах, визначених договором) не виконав, вартість отриманого товару не оплатив, у зв’язку з чим на момент подання позову до суду та на час розгляду справи в суді заборгував ПП „Інсталяційні технології” 7875,88 грн.

Сума заборгованості у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом,                     але таких, що йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір купівлі-продажу предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, відпуск позивачем                        на виконання умов останнього відповідачу товарно-матеріальних цінностей, отримання останніх                            ПП „Гідромаш” та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд прийшов до висновку про підставність пред’явленого позивачем до відповідача позову щодо стягнення заборгованості в сумі 7875,88 грн.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що вимога приватного підприємства фірма „Інсталяційні технології” щодо стягнення з відповідача 926,23 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих за користування товарним кредитом, обчислених у відповідності до п. 6.2 договору від 16.03.2007р. №24 також підставна та підлягає до задоволення.

Крім того, відповідачу у відповідності до п. 6.1 договору №24 від 16.03.2007р., Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків               по оплаті відпущених товарів було нараховано пеню, котра у відповідності до представлених господарському суду розрахунків склала 618,41 грн. (за період прострочки платежів з 26.03.2007р.                       по 20.09.2007р.)

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, відповідачу відповідно                                   до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано 330,79 грн. суми інфляційних за період прострочки платежів з 01.05.2007р. по 31.07.2007р., а також 115,60 грн. процентів річних за період прострочки платежів             з 26.03.2007р. по 20.09.2007р.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення суми пені, інфляційних та процентів річних суд вважає, що останні підставні, нараховані у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства                                і підлягають до задоволення в повному об’ємі.

Разом з тим, враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані                     з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок приватного підприємства „Гідромаш”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства „Гідромаш” (м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 4,                             р/р 5001 у ВГРУ КБ „ПриватБанк”, м. Луцьк, МФО 303440, ) на користь приватного підприємства фірма „Інсталяційні технології” (м. Рівне, вул. Біла, 35а, р/р 647                      в РФ ВАТ „Кредобанк”, м. Рівне, МФО 333670, ) 7875,88 заборгованості, 926,23 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 618,41 грн. пені, 330,79 грн. суми інфляційних нарахувань  та 115,60 грн. трьох процентів річних, а всього 9866,91 грн., 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                                        В.О. Кравчук