КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2007                                                                                           № 6/197

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Боков О.Г., Колосюк І.І.

від відповідача 1 - Боженко В.В.

від відповідача 2 - Юрков М.О.

розглянувши апеляційну скаргу ПП "Інтерконтинент плюс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.06.2007

у справі № 6/197

за позовом                               Прокурора Шевченківського району м.Києва в інтересах держави в особі Державного підприємства "Агроспецсервіс"

до                                                   Державного комплексного торгівельного підприємства "Хрещатик"

ПП "Інтерконтинент плюс"

трнеті особа                     Фонд майна Автономної Республіки Крим

про                                                  визнання недійсним договору та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківського району міста Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства «Агроспецсервіс» з позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.06.2006 р., укладеного між ДКТП  «Хрещатик» та ПП «Інтерконтинент Плюс», та зобов’язання повернути один одному все одержане за договором.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. позов задоволений  повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПП «Інтерконтинент Плюс» звернулося  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що оспорюваний прокурором договір не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ДП  «Агроспецсервіс». Крім того відповідач 2 стверджує, що він є добросовісним набувачем майна, набутого ним за оспорюваним договором, а тому правові підстави для його повернення відсутні.

Позивач та прокурор просили рішення залишити без змін з огляду на його законність та обгрнутованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Відповідно Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизація державного майна - це відчуження майна, що перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України».

Таким чином, однією з обов’язкових знак приватизації є підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України, однак, жодного доказу вказаної обставини та, відповідно, посилань на них з боку суду першої інстанції та в матеріалах справи немає.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо визначення операції з продажу майна як приватизації є помилковим.

Згідно ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають:

- продажу на аукціоні, за конкурсом;

- викупу.

Орган приватизації зобов'язаний повідомити адміністрацію підприємства про включення даного підприємства або його структурного підрозділу до одного із зазначених переліків у місячний строк з дня прийняття відповідного рішення.

У відповідності до Указу президента від 19 березня 2002 року «Про організаційні заходи з підготовки об’єктів права державної власності до приватизації», з метою узгодження діяльності органів виконавчої влади у процесі підготовки об'єктів права державної власності до приватизації, а також забезпечення надходження до Державного бюджету України коштів від приватизації державного майна у запланованих обсягах, органи виконавчої влади, уповноважені управляти державним майном подають Фонду державного майна України пропозиції щодо формування переліків об'єктів права державної власності, приватизацію яких планується розпочати у відповідному році, виходячи з реального стану підготовки зазначених об'єктів до приватизації.

Отже виходячи з наведених норм, для проведення приватизації державного майна в першу чергу необхідно внести такий об’єкт до переліку  об'єктів права державної власності, які підлягають приватизації, спільно створеного органом управління державного майна та Фондом державного майна України.

Крім того, пунктом 2  ст.  121  Конституції  України  на Прокуратуру   України   покладається   представництво    інтересів громадянина  або  держави  в суді у випадках,  визначених законом.

Прокурор Шевченківського району міста Києва подав до суду позов про визнання недійсним договору в інтересах держави в особі Державного підприємства «Агроспецсервіс».

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Як вбачається з статуту Державного підприємства «Агроспецсервіс», позивач є самостійним господарюючим суб’єктом, юридичною особою, державним підприємством, що засноване на державній власності.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною третьою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави (п. 3 роз’яснення ВГСУ від 22.05.2002 р. N 04-5/570).

Судова колегія вважає, що Прокурор Шевченківського району міста Києва, який звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства «Агроспецсервіс», неправильно визначив орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. При цьому судом береться до уваги те, що оскільки ДП «Агроспецсервіс» не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а є юридичною особою та самостійним господарюючим суб’єктом, він не позбавлений права самостійно звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, зважаючи на те, що господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (п. 3 роз’яснення ВГСУ від 22.05.2002 р. N 04-5/570).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2007 р. у справі № 6/198 про задоволення позову Прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Державного підприємства «Агроспецсервіс» підлягає скасуванню, а позов прокурора підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 81, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2007 року у справі № 6/197 скасувати повністю.

2.          Позов Прокурора Шевченківського району міста Києва залишити без розгляду.

Головуючий суддя

Судді

22.10.07 (відправлено)