ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"13" червня 2007 р.                                                           Справа № 8/185-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товарної біржі "Ізумруд"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення.

за участю представників сторін:

від  позивача - представник Каракоз М.М., дов. №1 від 19.04.07.

від  відповідача - ГДПРІ Сусорова О.О., дов. №5109/9/10-105 від 11.05.07., СДПРІ Оджиковська Л.Б., дов. №5107/9/10-105 від 11.05.07., СДПІ Лазарчук Р.О., дов. №3160/9/10-026 від 20.03.07.

Товарна  біржа „Ізумруд” (позивач) звернулась до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні № /0 від 28 березня 2007 року про  визначення податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 31045 грн. 67 коп. та застосування штрафу в сумі 62091 грн. 34 коп. Податкове повідомлення-рішення прийнято за висновками акту перевірки від 21 березня 2007 року. Перевіркою було виявлено, що  в порушення пп.9.12.1, пп. 9.12.2, п.9.12 ст. 9, пп. 8.1 п.8.1. ст. 8, п.12.3 ст. 12, п. 19.2. ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" і тим, що ТБ „Ізумруд" не виконувались функції податкового агенту, під час реєстрації договорів купівлі продажу автомобілів не утримувався, не перераховувався до бюджету податок з доходів фізичних осіб, отриманих платником податку - фізичними особами (продавцями) від продажу автотранспорту за договорами купівлі-продажу автотранспорту. Позивач посилається на те, що згідно зі ст. 1 Закону України „Про товарну біржу", ст. 279 Господарського кодексу України, товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку. Товарна біржа сама не приймає участі в торговому процесі, вона обслуговує членів біржі та інших учасників. Посередницька операція - це діяльність підприємств, що виступають у ролі комісіонера за договором комісії чи повіреного у договорі доручення. Однак позивач ні в ролі комісіонера, ні повіреного при реєстрації договорів купівлі продажу автотранспорту не виступає. Біржа об'єднує юридичних та фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в реєстрації біржових угод. В Законі України „Про податок з доходів фізичних осіб" за ознаками наведеними у Законі України „Про товарну біржу" та в Господарському кодексі України податковим агентом не визначена, оскільки посередницьку діяльність у договорах, що укладаються на біржі згідно законів, що регулюють їх діяльність, не здійснює.. Також заперечує    ствердження  ДПІ у м. Херсоні, що ТБ „Ізумруд" повинна була утримувати податок з доходів, отриманих приватним підприємцем ПП Гриценко Л.Й. за межами здійснення її підприємницької діяльності. ПП Гриценко, на думку відповідача, надавав позивачу послуги інші, ніж зазначені у  Свідоцтві про сплату єдиного податку, тому доходи такого приватного підприємця   підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб на загальних підставах за ставкою, встановленою п. 7.1 ст. 7акону України „Про податок з доходів фізичних осіб". Позивач посилається на те, що  відповідно до приписів п. 9.12.2 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, отримує інші доходи, ніж визначені у пп..9.12.1 цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом для платника податку, а не для податкового агенту.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що товарною біржею не був утриманий  податок з доходів, виплачених приватному підприємцю Гриценко Л.Й. за межами здійснення його підприємницької діяльності, а саме –надання рекламно-інформаційних послуг. Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку за 2004 рік вид діяльності даного підприємця –видавництво та редакція.

Законом України від 22.05.2003 р. N 889-ІУ "Про податок з доходів фізичних осіб" (пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9) встановлено, що "оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи  здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту. До спеціального законодавства належить спеціальна (спрощена) система оподаткування обліку і звітності, порядок провадження якої здійснюється фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності за правилами, встановленими Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98 р. № 727 (в редакції Указу Президента України від 28.06.99 р. № 746),  та звичайна (загальна) система оподаткування (згідно з розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", крім фіксованого податку). Відповідно до статті 2 Указу суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Цією ж статтею визначено, що фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі за ставкою, встановленою місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності. У разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких встановлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне Свідоцтво і сплачується податок, що не перевищує максимальної ставки за цими видами діяльності. Відповідно до статті 6 Указу фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб. Отже, доходи платника єдиного податку, одержані ним від провадження саме зазначених у Свідоцтві видів підприємницької діяльності, не включаються до складу його загального річного оподатковуваного доходу і з них не сплачується податок з доходів фізичних осіб. Якщо суб'єкт підприємницької діяльності, який вибрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, одержує протягом звітною року доходи інші, ніж зазначені у Свідоцтві про сплату єдиною податку, такі „доходи” протягом року підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб на загальних підставах, за правилами та у порядку, встановленими Законом. Відповідно до пп.8,1.1 п.8.1 ст.8 Закону № 889 податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону.

В порушення пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" та п.1.4 „Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердж. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03  №142/5/2092, не утримані податок з доходів фізичних осіб при оформлені договорів купівлі-продажу транспортних засобів, укладених на товарній біржі (під час реєстрації угоди товарною біржею не проконтрольоване утримання в повному обсязі податку з доходів фізичних осіб) з суми проведеної товарознавчої оцінки дорожніх транспортних засобів. Цивільним  кодексом України  визначено, що угодою визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення, цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. При проведенні біржової операції з купівлі-продажу рухомого майна одна зі сторін угоди (покупець) набуває права власності на рухоме майно, яке придбаває, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди на біржі.

Відповідач вважає, що  при укладенні на товарній біржі угод купівлі-продажу рухомого чайна, яке належить продавцю - фізичній особі, податковим агентом такого платника - фізичної особи стосовно оподаткування доходів, одержаних ним від такого продажу, є товарна біржа. Агентські функції біржі, які вона повинна виконувати відповідно до п. 12.3 ст. 12 Закону, полягають у тому, що податок з доходів фізичних осіб сплачується продавцем самостійно до чи під час реєстрації біржової угоди, а біржі під час реєстрації угоди повинні проконтролювати (перевірити) правильність сплати (перерахування до бюджету) належної суми податку, здійснивши розрахунки (нарахування) сум оподатковуваного доходу та належного до сплати податку. Копії документів, які підтверджують сплату податку (платіжні доручення, квитанції), залишаються у документах біржі щодо реєстрації угоди. Тобто, нарахування (обчислення) доходу та податку з нього є невід'ємним обов'язком податкових агентів, за посередництвом яких фізичні особи здійснюють купівлю-продаж належного їм майна.

Враховуючи те, що згідно з п. 12.3 ст. 12 Закону біржі визначено податковими агентами, вони повинні виконувати вимоги, покладені на податкових агентів, зокрема п. 1.15 ст. 1 та п. 19.2 ст. 19 Закону, щодо подання у строки, встановлені законом для податкового кварталу, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та сум сплаченого (перерахованого до бюджету) з них податку.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, вимоги якої є: обов'язковими під час проведення товарознавчих досліджень, зокрема, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки транспортних. Дохід платника від продажу транспортних засобів визначається з ціни указаної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого транспортного засобу, розрахованої згідно Методики.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, прийнято за висновками   виїзної позапланової  документальної перевірки ДПІ у м. Херсоні товарної біржі „Ізумруд” з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період  з 01.01.04 по 31.12.06.  Посадовими особами ДПІ було виявлено порушення позивачем пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 , пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-1У „Про податок з доходів фізичних осіб”  - за 2004 рік не утримано 590 грн. 98 коп. податку з доходів, отриманих  приватним підприємцем Гриценко Л.Й. за рекламно-інформаційні послуги, надані позивачу. Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку за 2004 рік вид діяльності даного підприємця – видавництво та редакція. Висновок про надання Гриценко саме рекламно-інформаційних послуг здійснений податковою інспекцією, виходячи з рахунків СПД Грищенко,  які виставлялись для оплати та в яких послуги мали найменування  рекламно-інформаційних. Позивач надав суду докази, що  Гриценко Л.Й. є засновником газети „Горожанин и горожанка”. Позивачем надано довідка СПД Гриценко Л. Й. про те, що фактично надавались послуги видавництва та редакції, біржею розміщувались оголошення в газеті щодо проведення біржових торгів.

Відповідно до статті 6 Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98 р. № 727 фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб. Отже, доходи платника єдиного податку, одержані ним від провадження саме зазначених у Свідоцтві видів підприємницької діяльності, не включаються до складу його загального річного оподатковуваного доходу і з них не сплачується податок з доходів фізичних осіб.

Якщо б навіть СПД Гриценко отримував доході від іншої діяльності, ніж зазначена у свідоцтві про сплату єдиного податку, той  в такому випадку біржа не буде податковим агентом по відношенню до  СПД Гриценко. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється Декретом № 13-92, положення якого продовжують діяти і після набрання чинності з 01.01.2004  Законом “Про податок з доходів фізичних осіб” № 889-IV відповідно до положень п. 9.12 ст. 9 цього Закону. Розділом четвертим Декрету № 13-92 передбачено, що оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою –суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи. Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу. Суд вважає, що основним критерієм визначення того, відноситься позивач до категорії «податкового агента», є факт  сприймання Гриценко при виплаті доходу як суб'єкта підприємництва, а не як фізичну особу –найманого працівника. У Законі про податок з доходів не зазначено про те, яким чином фізична особа –підприємець –отримувач доходу має підтверджувати або як податковий агент повинен переконатися, що  дохід пов'язаний саме з підприємницькою діяльністю отримувача доходу. ДПІ також не вказує які правові підстави існують для позивача, який виплачує грошові кошти суб'єкту підприємницької діяльності,  визначати об'єкт оподаткування –оподатковуваний дохід під час здійснення виплати такого доходу (виручки), приймаючи до уваги існування такого ж обов'язку і у самого підприємця, адже приватні підприємці самі ведуть свій податковий облік, подають до податкових органів декларацію про доходи. Суд вважає, що позивач не підпадає під визначення «податкового агента», а тому не зобов’язаний виконувати вимоги пункту 19.2 Закону „Про податок з доходів  фізичних осіб”, не повинен витребувати від фізичних осіб –підприємців за місцем виплати їм доходів копій документів, що підтверджують підприємницький статус і самостійну сплату податків.

ДПІ було також виявлено порушення біржею пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" та п.1.4 „Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердж. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03  №142/5/2092, не утримано податок з доходів фізичних осіб при оформлені договорів купівлі-продажу транспортних засобів, укладених на товарній біржі (під час реєстрації угоди товарною біржею не проконтрольоване утримання в повному обсязі податку з доходів фізичних осіб) з суми проведеної товарознавчої оцінки дорожніх транспортних засобів. ДПІ донараховано 30454 грн. 69 коп. податку з доходів фізичних осіб. З додатку № 2 до акту перевірки вбачається, що у 22 договорах  купівлі-продажу автотранспортних засобів  (вартість транспорту невідома), зареєстрованих біржею, сплачено податок з доходів  фізичних осіб в сумі 13 грн. податку  (крім двох випадків, в яких  сплачено 130 грн. податку). В додатку № 2 вказана  експертна оцінка  автотранспорту, дата оцінки, яка  в деяких випадках  попереджала укладанню договору на біржі, в деяких оцінки була здійснена після укладання договору купівлі-продажу на біржі. ДПІ вираховує  податок в розмірі 13 % від  вартості автотранспорту за експертної оцінкою,  розмір якого значно більше фактично сплаченого податку з доходів фізичних осіб.

ДШ у м. Херсоні виходила з того, що доходи, отримувані фізичними особами за кожним з договорів купівлі-продажу автотранспорту, підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за загальною ставкою, а біржа мала виконати функції податкового агента щодо операцій отримання таких доходів та сплати податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Теза про те, що доходи, отримувані фізичними особами за кожним з 22 договорів купівлі-продажу, підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб за загальною ставкою, органом державної податкової служби не доведена. Стаття 12 Закону № 889 "Оподаткування операцій з продажу або обміну об'єкта рухомого майна" передбачає, що дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 ст.7 цього Закону. Як виняток з цього правила, при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера, або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року, доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1% від вартості такого об'єкта нерухомого майна, за умови сплати ним суми державного мита до бюджету, або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною п.7.1 ст.7 цього Закону. При перевірці ДПІ у м. Херсоні не встановлювала чи не підпадала операція продажу автомобіля у кожному  випадку для певної фізичної особи - продавця під оподаткування її податком з доходів фізичної особи за ставкою передбаченого п.12.1 ст.12 Закону № 889 (1%) та застосувала загальну ставку оподаткування за п.7.1 ст.7 цього Закону .

Також суд вважає необґрунтованим висновок ДПІ  про те, що товарна біржа має статус податкового агента стосовно доходів фізичних осіб за угодами за участю цих осіб, що укладаються на біржі.

За ст.1 Закону України "Про товарну біржу" товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торгівельних операцій. Цією статтею поряд зі ст. 295 ГК України також наголошено, що при наявності вказаної мети в наданні певних послуг товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку. Члени біржі  вносять  вступні та періодичні внески,  біржа встановлює та стягує плату за реєстрацію угод на біржі, надбає консультаційні, інформаційні та інші послуги по операціям з товарами, виставленими на біржові торги. Укладати угоди на біржі мають право тільки члени біржі, брокери чи брокерські контори, зареєстровані на біржі.

Згідно зі статтею 15 Закону України „Про товарну біржу” угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Цивільним кодексом України визначено, що угодою визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При проведенні біржової операції  купівлі –продажу рухомого майна одна з сторін угоди (покупець) набирає право власності на придбане рухоме майно, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди  на біржі.

Відповідно до п.12.3 ст.12 Закону „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889 у випадку продажу рухомого майна за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів отриманих таким платником податку від такого продажу. Особливого визначення терміну "посередництва"  Закон № 889 не містить.

Відповідно до ст.295 Господарського кодексу України комерційним посередництвом є підприємницька діяльність, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого від представляє. А за ст.295  Господарського кодексу України товарна біржа не займається комерційним посередництвом. . Так як посередництво полягає у діяльності підприємств, що виступають комісіонерами у договорі комісії чи повіреного у договорі доручення, то в цьому разі Товарна біржа „Ізумруд", якщо вона, як стверджує податкова інспекція, посередник -  повинна бути стороною у спірних договорах купівлі продажу і отримувати за умовами цього договору кошти у вигляді комісії чи виступати повіреним за договором доручення.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач у будь який спосіб виступав у ролі посередника, був стороною за договором, отримував комісію чи був повіреним.

Визначення "податкового агента" наведено у п.1.15 ст.1 Закону № 889. За цим пунктом статті Закону податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно - правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм Закону № 889. Жодним законом на товарну біржу, яка реєструє угоди з купівлі-продажу автомобілів за участю певних суб'єктів - продавця і покупця, не покладено обов'язків податкового агента стосовно оподаткування податком на доходи фізичних осіб, отримуваних фізичними особами від продажу автомобілів за угодами, зареєстрованими біржею.

Проведення відповідачем аналогії між діяльністю товарної біржі та нотаріуса є необґрунтованим, діяльність товарних бірж та нотаріусів чітко розмежені законодавством. В даному випадку  брокер або член біржі за дорученням фізичної особи-продавця   продає або обмінює рухоме майно за плату  за рахунок клієнта. Таким чином, біржа надає послуги  в укладенні угоди члену біржі, а не продавцю автомобіля. Фізична особа –клієнт продає своє рухоме майно за посередництвом члена біржі-брокера. Безпосередньо біржа не виплачує доходу фізичним особам від продажу належного цим особам майна.

Виходячи з наведеного, немає підстав вважати біржу податковим агентом фізичних осіб, які є продавцями згідно з біржовими угодами купівлі-продажу рухомого майна.

Щодо цінової політики укладених угод та посилань відповідача на порушення норм методики, утримання податку  в значно меншому розмірі, ніж відсоток від експертної оцінки майна, слід зазначити, що товарна біржа Ізумруд" не провадила ніяких оцінок у відношенні спірних договорів, тому не могла порушити зазначену методику. Під час укладення будь-яких угод на біржі сторонами цих угод застосовуються вільні ціни, як це передбачено вимогами ЗУ „Про товарну біржу" та цивільного законодавства. ( ст.. 632 Цивільного кодексу України) Визначення ціни за договором є істотною умовою договору купівлі-продажу і ці умови визначаються сторонами угоди. Дані договори не визнані недійсними, вони діють відповідно до чинного законодавства.  в договорах, зареєстрованих на біржі, відсутнє посилання на експертну оцінку  автотранспорту. Діюче законодавство не передбачає обов’язкове проведення експертної оцінки  автотранспортного засобу до укладання договору на біржі, немає обов’язку встановлювати ціну в договорі купівлі-продажу не нижче експертної оцінки автотранспорту.

Крім того, при проведенні перевірки експертні оцінки вартості автотранспортних засобів не могли бути виявлені при дослідженні первинних бухгалтерських та податкових документів, оскільки при реєстрації договорів, укладених на біржі, остання не вимагала  проведення експертної оцінки при продажу автотранспорту. Отже, посадові особи ДПІ при проведені перевірки  біржі  використали  документи походженням з інших джерел, тому   вони не можуть бути  доказом  вчинення податкових порушень саме позивачем.

Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати  відшкодовуються позивачу за рахунок бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні № /0 від 28 березня 2007 року про  визначення товарній біржі „Ізумруд” податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 31045 грн. 67 коп. та застосування штрафу в сумі 62091 грн. 34 коп.

2. Відшкодувати  товарній біржі „Ізумруд” (м. Херсон, вул. Декабристів, 5, кв. 16А, ) з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом'якова

Постанову підписано  22  червня  2007  року.