ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 жовтня 2007 р.
№ 20-5/129

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

М.Остапенка-головуючого,
Є.Борденюк,
В.Харченка,

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Суб'єкта підприємницької діяльності (СПД) Шашкова Станіслава Володимировича

на постанову
від 25.07.2007 року

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 20-5/129

за позовом
Державного підприємства "Садовод"

до
СПД Шашкова Станіслава Володимировича

про
розірвання договору та стягнення заборгованості у розмірі 12 532,73 грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

З позовних заяв, що одночасно мають майновий і немайновий характер, державне мито, згідно з п. 36 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 № 15, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві Державного підприємства "Садовод" об’єднано вимоги як майнового, так і немайнового характеру, що зв’язані між собою. Скаржником оплачене державне мито встановлене для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру, а зі спорів майнового характеру –не оплачене.

Таким чином, додана до касаційної скарги квитанція № 000026 від 10.08.2007 р. не може вважатися належним доказом сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, так як сплачена сума в розмірі 42 грн. 50 коп. не відповідає вищезазначеним вимогам, а отже, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 109 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надіслання її копії іншій стороні у справі.

Додані до касаційної скарги квитанція № 7157 від 10.08.2007 та опис вкладення не може бути належним доказом відправлення копії касаційної скарги позивачу у справі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, адреса відповідача –м. Севастополь, с. Верхнесадове, вул. Севастопільська,76, а зі змісту опису, який було додано до касаційної скарги як доказ надіслання її копії іншій стороні у справі, випливає, що копія касаційної скарги була відправлена на адресу –м. Севастополь, с. Верхнесадове, вул. Севастопільська.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113  ГПК , суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу СПД Шашкова Станіслава Володимировича на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.07.2007 року у справі № 20-5/129 повернути скаржнику.

Видати довідку про повернення з Державного бюджету України державного мита в сумі 42,50 грн., сплаченого скаржником за квитанцією № 000026 від 10.08.2007 року.

Судді:                                                                                                      М. Остапенко

Є. Борденюк

В. Харченко