ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2007 р.                                                            Справа № 35/283-07

вх. № 5540/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Хомицький В.М., дов. б/н від 27.05.2007 р.;  відповідача - Тихоненко Т.М.;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Торгівельно-промислова компанія Буран", м. Донецьк

до  ДП Харківський машинобудівний завод "ФЕД", м. Харків

про стягнення 84798,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу головки бурильної гідравлічної «БУР 1515» укладений 20.04.2005 року шляхом обміну документами між позивачем та відповідачем недійсним, стягнути з відповідача на свою користь 84978,00 грн. в рахунок відшкодування грошової суми сплаченої за товар, який на думку позивача не відповідає меті його придбання, а також віднести на відповідача свої витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримана ним за договором купівлі-продажу продукція неналежної якості, вона не відповідає меті її придбання, оскільки відповідач до укладання цього договору не повідомив позивача про її технічні характеристики, що унеможливило на його погляд її застосування за призначенням, тоді як відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про мету придбання спірного виробу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує повністю посилаючись на те, що позивачеві ще до здійснення йому поставки виробу були відомі його технічні характеристики, що давало змогу визначити можливість комплектування ним установки бурильної шахтної - УБШ 255 відповідно до технічних характеристик на цю установу. Поставлений на адресу позивача виріб «БУР 1515» повністю відповідає технічним характеристикам, які були погоджені при укладанні договору, він також на погляд відповідача відповідає меті, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Позивач в запереченнях на відзив відповідача наполягає на задоволенні своїх вимог та посилається на те, що йому не були відомі технічні характеристики виробу БУР 1515 до його отримання за договором купівлі -  продажу та застосування в роботі установки бурильної шахтної УБШ 255, тоді як відповідачеві була відома мета придбання позивачем цього виробу, тому він правомірно очікував на отримання саме такої продукції, яка б відповідала цій меті.

До початку судового засідання сторони звернулися до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що сторонами в період з 05.04.2005 року по 20.04.2005 року, вчинено дії, які відповідно до вимог Цивільного кодексу України підпадають під визначення договору, який направлено на купівлю-продаж виробу “БУР 1515”, за процедурою оферти та акцепту, відповідно до вимог ст.ст.638,639,640-642,655 ЦК України.

Ця обставина підтверджується зверненням позивача 05.04.2005 р. та 07.04.2005 р. з листами до відповідача (листи № 6075 та № 6078, додані до матеріалів справи) в яких позивачем вказується на необхідність йому однієї одиниці даного виробу для комплектації установки бурильної шахтної «УБШ 255», проведення випробувань в шахтних умовах, а в разі позитивних результатів, готовність отримання цієї продукції виходячи із необхідності 4-5 бурів протягом року. Листи містять пропозиції щодо повідомлення покупця (позивача) про ціну виробу, його технічні характеристики та гарантійні зобов‘язання продавця (відповідача).

Виставлений відповідачем 18.04.2005 р. рахунок № 5174 на суму 84 798,00 грн. для попередньої оплати вищенаведеного виробу, позивачем був оплачений 19.04.2005 р. за платіжним дорученням № 1166 на вказану суму, що підтверджується також банківською випискою Донецької філії КБ «Приватбанк» про перерахування вказаної суми на розрахунковий рахунок відповідача, а спірний виріб був отриманий позивачем на підставі акту прийому - передачі № 171, накладної № 220 від 20.04.2005 р., довіреності ЯКД №929030 від 19.04.2005 р. через Тимошенко Н.Ю., що також підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, а в даному випадку відповідач за результатами розгляду листів позивача виставив останньому рахунок на оплату продукції, то ця дія відповідно до приписів зазначеної норми є прийняттям відповідачем пропозиції позивача, спрямованої на укладання договору купівлі - продажу.

Із документів, наявних в матеріалах справи вбачається також, що відповідач при вчиненні дій, направлених на купівлю – продаж спірного виробу, а саме в листі 216-63-240 від 08.04.2005 р. повідомив позивача про можливість продажу йому такого виробу для дослідно-промислової експлуатації, а також надав його технічні характеристики, що містять вимоги до машини, в якій він може працювати. Тобто, ще до прийому – передачі від продавця до покупця спірного виробу сторони погодили умови продажу такого виробу із визначеними технічними характеристиками, а позивач здійснивши в подальшому його оплату підтвердив свою згоду на продаж йому виробу саме з цими характеристиками.

Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов‘язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Вимоги щодо якості товару, як предмету спірної купівлі – продажу не можуть розглядатись в даному випадку як істотні умови договору, оскільки в процесі укладання даного договору сторонами вони не погоджувались.

В разі відсутності в договорі купівлі – продажу умов щодо якості товару, згідно до вимог ч.2 ст. 673 ЦК України, продавець зобов‘язаний передати покупцеві товар придатний до мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Спірний виріб, відповідно до паспортних даних виробника, застосовується в бурильних установках і бурильних верстатах, при підземній та наземній експлуатації, при бурінні шпурів та свердловин будь-якої орієнтації діаметром від 40 до 102 мм в гірничих породах, скельних і бетонних масивах … в тому числі в шахтах… . Тобто товар, який передано позивачеві є придатним до такого використання та відповідає меті, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Як вбачається із Протоколу приймальних випробувань, які було проведено позивачем в період 15.08.-17.08.2005 року, вони свідчать про те, що продуктивність насоса маслостанції УБШ 255 та тиск, який ним створюється, нижче потреб виробу БУР 1515 (пункт 5.1.2), бурильна установка УБШ 255 не відповідає здатності БУР 1515 , так як її механічна частина недостатньо жорстка та стійка (пункт 5.1.5), окрім того зазначається, що робота над удосконаленням БУР 1515 повинна супроводжуватись і роботою над конструкцією УБШ 255. При цьому ці роботи впливали б тільки на підвищення продуктивності роботи УБШ 255, однак не виключена можливість комплектування УБШ 255, спірними виробами.

Тобто із вищенаведеного документа, за результатами випробувань, вбачається, що в даному випадку мова не йде про отримання позивачем та застосування ним в бурильній установці УБШ 255 неякісного виробу БУР 1515, який не відповідає меті його придбання, а мова йде про недостатню потужність самої установки УБШ 255, на якій позивачем застосовувався виріб БУР 1515 та неможливість в зв‘язку з цим повноцінного використання виробу.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, вбачається, що позивач не довів в процесі розгляду справи обставин, які б свідчили про наявність підстав для визнання спірного правочину (договору) недійсним. А саме те, що при укладанні спірного договору була відсутня єдність волі і волевиявлення сторін щодо намірів створення цивільних прав та обов‘язків у правовідносинах купівлі – продажу. Передача товару неналежної якості не може мати такий правовий наслідок як визнання договору (правочину) недійсним, оскільки відповідна якість, як суттєва умова договору (правочину) сторонами не погоджувалась.

Не знайшли свого документального підтвердження в процесі розгляду справи доводи позивача, щодо отримання ним товару неналежної якості, який не відповідає меті його придбання, та про неповідомлення щодо технічних характеристик спірного виробу до укладання договору. Як підтверджено матеріалами справи, при встановленні договірних відносин спрямованих на купівлю – продаж виробу БУР 1515, відповідачем в листі за № 216-63-240 від 08.04.2005 року повідомлено позивача щодо можливості поставки спірного виробу для дослідно - промислової експлуатації та надані його технічні характеристики, які також містили і вимоги до машини, маслостанції, в якій БУР 1515 може бути використаний. Тобто, ще до отримання позивачем спірного виробу йому були відомі його технічні характеристики, що в свою чергу давало йому змогу прийняти правильне рішення щодо використання цього виробу у відповідності з його технічними характеристиками. Разом з тим позивач не довів, що ним було своєчасно повідомлено відповідача про технічні характеристики та параметри маслостанції УБШ 255, в якій застосовався цей виріб.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що в задоволенні позову треба відмовити, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести на позивача.

Керуючись ч.1 ст. 628, ст.ст. 638, 639, 640-642, 655, ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України, ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення підписано 18.09.2007 р.

Суддя                                                                                            Швед Е.Ю.