ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 р.
№ 28/542-06-12473

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В.
Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Одеського державного сільськогосподарського іподрому

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2007 року

у справі
№ 28/542-06-12473 господарського суду Одеської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Стальканат"

до
Одеського державного сільськогосподарського іподрому

про
стягнення 4671,98 грн.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явились,

відповідача
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.01.2007 р. у справі № 28/542-06-12473 (суддя: Гуляк Г.І.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2007 року (судді: Михайлов М.В., Тофан В.М., Журавльов О.О.) позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 4468,12 грн. боргу, 33,51 грн. 3% річних, 170,35 грн. пені та судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що господарськими судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив апеляційний господарський суд та вбачається з матеріалів справи,  сторони уклали договір про надання послуг № 169 від 01.08.2006 року. Відповідно до п. 5.4 цього договору надання послуги оформлюється актом прийняття-передачі.

Згідно заявок відповідача № 116 від 03.08.2006 року, № 36 від 16.08.2006 року, № 12/09 від 12.09.2006 йому надані транспортні послуги та послуги автонавантажувача, що підтверджується актами виконаних робіт від 16.08.2006 року № 1549, від 31.08.2006 року № 2301, від 21.09.2006 року.

Відповідно до акту звірки від 21.09.2006 року борг відповідача перед позивачем складає 4468,12 грн., які відповідач не сплатив. Претензію позивача відповідач залишив без задоволення.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що правовідносини сторін регулюються нормами цивільного права щодо виконання зобов’язань за договором, зокрема, положеннями ст.ст. 526, 527 ЦК України.

Скаржник фактично оспорює акт виконаних робіт від 21.09.2006 року у зв’язку з тим, що він підписаний неуповноваженою особо, а також посилається на те, що у бухгалтерських документах за серпень-вересень 2006 року, роботи, про які йдеться у позовній заяві, не зафіксовані.

Апеляційний суд зазначив, що акти виконаних робіт від 16.08.2006 року №1549 та від 31.08.2006 року № 2301 підписані уповноваженими особами та скріплені печаткою відповідача, але вони не знайшли свого відображення в бухгалтерському обліку, що свідчить про неналежну організацію цієї роботи.

На акті виконаних робіт від 21.09.2006 року є печатка Одеського державного сільськогосподарського іподрому. Відповідач не надав суду доказів того, що реєстраційні документи та печатка викрадені Портним І.М. і він використав їх для підписання акту виконаних робіт від 21.09.2006 року. У справі є лист відповідач про звернення до прокуратури Маліновського району з приводу крадіжки печатки та реєстраційних документів, але відсутні докази того, що крадіжку здійснив Портний І.М.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови не вбачається.

Щодо доводів скаржника, то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2007 року у справі № 28/542-06-12473 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                       Л. Невдашенко

Судді:                                                                               М. Михайлюк

Н. Дунаєвська