СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 вересня 2007 року
Справа № 2-14/73-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

позивача:

відповідача:

розглянувши апеляційне подання Прокурора міста Сімферополя на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Курапова З.І.) від 23.04.2007 у справі №2-14/73-2007

за позовом           Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" (пр. Кірова/пров.Совнаркомовський, 52/1,Сімферополь,95000)

до           Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим (вул. Леніна, 17,Сімферополь,95000)

за участю третіх осіб

Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (вул. Севастопольська, 19,Сімферополь,95015)

Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим (вул. Р. Люксембург, 4, Сімферополь, 95000)

Міністерства економіки України в  Автономній Республіці Крим (пр. Кірова, 13, м. Сімферополь, 95005)

про стягнення 10098,62 грн. та за зустрічним позовом Прокурора міста Сімферополя (вул. Севастопольська, 11, м.Сімферополь, 95000) в інтересах держави в особі Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим до Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2007 у справі №2-14/73-2007 (суддя Курапова З.І.) задоволено частково позов Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” до Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим про стягнення 10098,62 грн., зокрема, стягнуто на користь позивача 6944,45 грн. основного боргу, 1468,60 грн. індексу інфляції, 375,00 грн. відсотків річних, в частині вимог щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 1310,57 грн. провадження у справі припинено.

У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору №4791 від 30.09.2004 на тимчасове технічне обслуговування газопроводів –відводів і ГРС с.Долинка, Геройське судом першої інстанції відмовлено.

В порядку частини першої статті 91 Господарського процесуального кодексу України Прокурором міста Сімферополя (далі за текстом –прокурор) подано апеляційне подання на зазначене рішення, в якому останній просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2007 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову і задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі, а саме визнати недійсним договір №4791 від 30.09.2004, як такий, що укладено із перевищенням повноважень та не відповідає вимогам законодавства.

Вимоги апеляційного подання Прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги невідповідність змісту умов оспорюваного договору щодо експлуатації відповідних об’єктів вимогам чинного законодавства, дефект відповідних актів виконаних робіт, які, на думку апелянта, не набрали законної сили, з огляду на порядок розрахунків за вказаним договором, необгрунтоване посилання суду першої інстанції на факти, що, на думку заявника подання, не підтверджені документально, відсутність дозволу з боку відповідача на здійснення поліпшень майна, що є об’єктом спірних правовідносин, а також відповідні положення чинного законодавства щодо підстав визнання правочину недійсним.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі суддів Гоголя Ю.М. та Горошко Н.П. здійснено їх заміну на суддів Черткову І.В. і Фенько Т.П.

В судовому засіданні прокурор і представник відповідача підтримали апеляційне подання, представник позивача заперечував проти задоволення вимог прокурора, просить залишити вказане рішення без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційне подання /вх.№15653 від 05.09.2007/.

Розглянувши справу повторно, в порядку та на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду встановила наступне:

30.09.2004 Головним управлінням капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим (Замовником; далі за текстом –ГУКБ РМ АРК) і Державним акціонерним товариством „Чорноморнафтогаз” (Виконавцем; далі за текстом –ДАТ „Чорноморнафтогаз”) укладено договір №4791 на тимчасове технічне обслуговування газопроводів –відводів і ГРС с.Долинка, Геройське /а.с. 11/, згідно з умовами якого Виконавець зобов’язався на свій ризик за завданням Замовника виконати об’єми робіт з огляду, обстеженню та технічному обслуговуванню відповідного об’єкту згідно з існуючими технічними нормами і відповідними правилами, а Замовник –прийняти виконані роботи і сплатити їх у встановленому вказаним договором порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції з огляду на зміст зазначеного договору, від імені відповідача останній підписано заступником начальника ГУКБ РМ АРК –Скальчук А.В.

Дослідивши норми матеріального права, що регулюють специфіку здійснення бюджетних зобов’язань за наявності відповідних бюджетних призначень з урахуванням встановленого порядку внесення змін у відповідний бюджет після його формування, зокрема, вимоги частини першої статті 23, частин сьомої –восьмої статті 78 Бюджетного кодексу України, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про необгрунтованість доводів відповідача та, відповідно, апелянта, щодо відсутності у вищезазначеної посадової особи необхідного обсягу цивільної дієздатності при підписанні оспорюваного договору у зв’язку з тим, що відповідні бюджетні асигнування не були передбачені.

Стосовно доводу Прокурора про відсутність права у вказаної посадової особи на підпис документів фінансового та іншого характеру у випадку присутності першого керівника, судова колегія має зазначити, що апелянтом не надано суду відповідних доказів у підтвердження такої обставини, а зі змісту Положення „Про Головне управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим”, затвердженого постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим №388 від 26.08.2005 /а.с. 88 –93/, зокрема пункту 8 цього Положення, зі всією необхідністю не витікає, що Заступником начальника ГУКБ РМ АРК перевищено повноваження при підписанні відповідного договору саме у зв’язку із зазначеною обставиною.

Відповідно до положень статті 241 Цивільного кодексу України правочин вважається схваленим зокрема, у разі, якщо особа, від імені якої даний правочин було схвалено її представником із перевищенням повноважень, в подальшому схвалила цій правочин, а саме вчинила дії, що свідчать про прийняття вказаною особою правочину до виконання.

У цьому зв’язку, висновок місцевого господарського суду про те, що саме таким схваленням правочину з боку відповідача є лист останнього за №071/1355 від 16.12.2004, в якому  ГУКБ РМ АРК не заперечує проти продовження дії відповідного договору в частині виконання обумовлених його умовами робіт і послуг до зміни власника об’єктів незавершеного будівництва, а також підтверджує обсяги і вартість виконаних, є обгрунтованим, з огляду на правову позицію Вищого арбітражного суду України, викладену в пункті 9.2. роз’яснень №02-5/111 від 12.03.1999.

Таким чином, враховуючи вимоги частини першої статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстав для його зміни або скасування немає.

В іншій частині рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2007 також підлягає залишенню без змін з огляду на наступне.

Пунктом 3.2 зазначеного договору встановлено, що оплата Замовником вартості послуг Виконавцю здійснюється щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок останнього до десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі оформленого акта виконаних робіт.

Судовою колегією досліджено акти приймання-передачі виконаних робіт за відповідні календарні місяці 2004 року (жовтень –грудень), зміст яких /а.с. 12 –14/ вказує на те, що Замовником прийнято виконані Виконавцем роботи на загальну суму 6944,45 грн., а також спростовує доводи апелянта про набрання законної сили вказаними актами тільки за умови наявності бюджетного призначення, враховуючи вищевказані норми Бюджетного кодексу України, а також встановлені судом першої інстанції обставини стосовно формування відповідного бюджету та відсутності доказів звернення відповідача у встановленому законодавством порядку із пропозиціями про внесення до цього бюджету асигнувань у зв’язку з виконанням умов укладеного правочину.

Зі змісту статтей 526, 530, 837 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України витікає, що зобов’язання за договором підряду має виконуватись належним чином, у встановлений строк, при цьому замовник має прийняти та оплатити виконані виконавцем (підрядником) роботи.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

Приймаючи до уваги викладені норми матеріального права, а також те, що зменшені позивачем вимоги про стягнення індексу інфляції, є обгрунтованими, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення 6944,45 грн. основного боргу, 1468,60 грн. індексу інфляції, 375,00 грн. відсотків річних.

Доводи апелянта стосовно невідповідності змісту умов оспорюваного договору щодо експлуатації відповідних об’єктів вимогам чинного законодавства, посилання суду першої інстанції на факти, що, на думку заявника подання, не підтверджені документально, а також відсутності дозволу з боку відповідача на здійснення поліпшень майна, що є об’єктом спірних правовідносин, не приймаються судовою колегією з огляду на зміст матеріалів справи, зокрема, укладеного договору, Положення „Про Головне управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим”, затвердженого постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим №388 від 26.08.2005, протоколу технічної наради з питання усунення порушень на ГРС в с. Геройське та Долинка Сакського району та їх безпечної експлуатації, затвердженого Заступником Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим 24.09.2004 /а.с. 40/.

Вказані доводи апеляційного подання не спростовують висновків суду першої інстанції, а також не забезпечені належними доказами у відповідності до правил статей 34, 35 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат згідно з правилами статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги все вищезазначене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробивши відповідні ним висновки,  та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже, підстави для зміни або скасування вказаного рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт  1 частини першої), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2007 у справі №2-14/73-2007 залишити без змін.

2.          Апеляційне подання Прокурора міста Сімферополя залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                І.В. Черткова

Т.П. Фенько