СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.07                                                                                 Справа № 1/62.

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаспромпоставка”, м. Луганськ

до 1-го відповідача –Відкритого акціонерного товариства "Луганське автотранспортне підприємство 10964", м. Луганськ

2-го відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Авто",                м. Луганськ

про стягнення  41724 грн. 57 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Бабенкова К.І.,  дов. від 15.05.07 б/н;

від відповідачів -  Лісечко О.С., дов. від 03.09.07, б/н; від 17.01.07 б/н;

в с т а н о в и в :

Суть спору:  про стягнення 41724 грн. 57 коп. шкоди та неодержаного доходу /з врахуванням заяви позивача за листом від 07.08.07 про уточнення позовних вимог, згідно якої ним зменшено вимоги до  41724 грн. 57 коп./.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 05.09.07 було оголошено перерву до 07.09.07, 15-00.

1-ий відповідач проти позову заперечує з посиланням на ліквідаційну процедуру підприємства у справі № 20/90б та необхідність звернення позивача з відповідною заявою на підставі ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачено, що вимоги за зобов"язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред"являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У відзиві за листом, який здано в судовому засіданні 05.09.07, 1-ий відповідач також вимоги позивача відхиляє та посилається, зокрема, на  неналежне складання замовлень на перевезення, відсутність додатку до договорів, на які посилається позивач із формою замовлень, відсутність документів в підтвердження права власності на автомобілі, відсутність причинного зв'язку  між фактом перешкод та невиконанням договірних зобов'язань, можливість використання позивачем інших транспортних засобів для перевезення, необхідність існування ліцензії для здійснення міжнародних перевезень, відсутність договору на придбання палива, відсутність табелів обліку робочого часу тощо.

2-ий відповідач проти позову заперечує з аналогічних підстав, що й ВАТ "Луганське автотранспортне підприємство 10964".

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов до наступного.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та 1-им відповідачем укладено договір оренди від 01.12.00 № 10, предметом якого є тимчасове володіння та користування спорудою боксу ТО-1 для використання під станцію технічного обслуговування вантажних та легкових автомобілів, а також місце їх стоянки, про що зазначено у п. 1.1 вказаного договору. При цьому слід зазначити, що згідно п. 2.3 договору 1-ий відповідач прийняв зобов'язання забезпечити реальну можливість цілодобового використання приміщенням.

Однак у зв'язку з тим, що 09.01.07, особами, які назвались працівниками відповідачів за даними позивача, було закрито прохід до вказаного приміщення, зачинені ворота, позивач втратив можливість вільно користуватися орендованим приміщенням та транспортними засобами, які у ньому знаходились, через що спричинені збитки, у тому числі  у вигляді неодержаного доходу, які заявлені до стягнення:

- 500 грн. 00 коп. сплаченого штрафу за договором від 03.01.07 № 8; 2500 грн. 00 коп. неодержаного доходу за договором від 03.01.07 № 8; 7790 грн. 00 коп. неодержаного доходу за договором від 09.01.07 № 09/01; 2319 грн. 31 коп. неодержаного доходу у зв'язку з відмовою отримати дизельне пальне на суму 27290 грн. 43 коп. (одержане за накладною № 01/09-01 від 09.01.07 за 24971 грн. 12 коп.); 900 грн. 00 коп. сплаченого штрафу за договором від 05.01.07 № 05-01; 5700 грн.00 коп. неодержаного доходу за договором від 05.01.07. № 05-01; 5792 грн.00 коп.  неодержаного доходу за договором від 05.01.07. № 4; 5500 грн. 00 коп. неодержаного доходу за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом від 05.01.07.; 8616 грн. 17 коп. витрати з виплаченої заробітної плати за період з 09.01.07. по  05.02.07.; 1387 грн. 09 коп. витрати за послуги зв'язку за період з 09.01.07. по 01.03.07.

1-ий відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзивах; 2-ий відповідач з аналогічних підстав.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,  суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими частково, а позов таким, який підлягає задоволенню на суму 29382 грн. 00 коп. за рахунок 1-го відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду від 02.03.07 провадження у даній справі зупинялось до вирішення справи № 12/29пн за позовом ТОВ "Донбаспромпоставка" про усунення перешкод в користуванні помешканням з боку відповідачів.

Ухвалою від 02.07.07 суд поновив провадження у справі у зв"язку з набранням законної сили рішенням суду від 19.03.07 у справі № 12/29пн, залишеного без змін постановою апеляційної інстанції від 21.05.07.

Вказаним рішенням суду від 19.03.07 позовні вимоги ТОВ "Донбаспромпоставка" задоволені частково та суд вирішив заборонити ВАТ "Луганське АТП-10964" здійснювати дії, що перешкоджають  вільному володінню ТОВ "Донбаспромпоставка" орендованим майном - приміщенням будівлі боксу ТО-1 у м. Луганську по вул. Таллінська, 62.

При цьому слід зазначити, що позовні вимоги були задоволені відносно 1-го відповідача, щодо ТОВ "Сервіс-Авто", то суд не встановив фактів здійснення перешкод.

Розглядаючи дану справу про стягнення збитків, суд, оцінюючи протиправність поведінки 1-го відповідача, який виступав орендодавцем за договором оренди, приймає до уваги у порядку ст. 35 ГПК України факти, встановлені судом при вирішенні спору по справі № 12/29пн. Так, у рішенні по вказаній справі, вказано, що суд виходив зі змісту п. 2.3 договору оренди № 10 від 01.12.00, за яким 1-ий відповідач –ВАТ "Луганське автотранспортне підприємство 10964" зобов'язався забезпечити орендарю реальну можливість цілодобового використання  приміщення, втім наявність воріт із зачиненим замком на калитці  вже само по собі свідчить про обмеження  доступу орендаря до орендованої будівлі та необхідність додатково узгоджувати з орендодавцем вхідно-перепустковий режим, що умовами договору оренди не передбачено. Зазначене дало підставу суду для висновку щодо наявності між позивачем  та 1-им відповідачем спірного матеріального правовідношення з приводу вільного користування орендованою будівлею та доступу  до неї.

Правове регулювання правовідносин позивача та 1-го відповідача здійснюється Цивільним кодексом України, зокрема, ст. 22, 623 ЦК України, якими передбачено: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні доходи/; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене /упущена вигода/; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; розмір збитків, завданих порушенням зобов"язання, доказується кредитором; при визначенні неодержаних доходів /упущеної вигоди/ враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Застосування ст. 1166 ЦК України, на яку посилається позивач, для аналізу правовідносин сторін суд вважає неможливим, оскільки між позивачем та 1-им відповідачем існували договірні відносини. Задоволення позовних вимог у солідарному порядку є необґрунтованим, оскільки рішенням суду по справі № 12/29пн встановлено відсутність вини  2-го відповідача.

Розмір збитків та упущеної вигоди на загальну суму 29382 грн. 00 коп., які поніс позивач у зв"язку з неможливістю виїзду транспорту з орендованого приміщення,  підтверджується матеріалами справи.

Так, 05.01.07 між ТОВ " Донбаспромпоставка " та ТОВ " Агропромзабезпечення" було укладено  договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом, за умовами п. 1.1 якого позивач зобов'язався виконати для Замовника перевезення вантажу, а замовник зобов'язується сплатити Перевізнику за перевезення обумовлену платню; розмір плати за перевезення склав 5500 грн. 00 коп. згідно п. 4.1 договору, про що також вказано у замовленні № 12/1 від 12.01.07, підписаному сторонами.

05.01.07 між ТОВ "Донбаспромпоставка "  та ТОВ " Промнафтосінтез" було укладено   договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 4, згідно п. 1.1 якого позивач зобов'язався  здійснювати перевезення зі складу у м. Волгограді на склад в м. Луганську камазівське масла, а Замовник зобов'язався сплатити Перевізнику обумовлену платню, яка мала складати 32000 руб за курсом 1 руб за 0,181 грн., тобто 5792 грн. 00 коп., які позивачем не одержані через розірвання договору, що підтверджується підписаними сторонами листами від 18.01.07 № 5, від 10.01.07.

09.01.07 між ТОВ " Донбаспромпоставка "  та ТОВ " Азовська мегаоптова компанія" було укладено договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 09/01, предметом якого є перевезення вантажу в межах України, Замовник зобов'язався сплатити Перевізнику за перевезення обумовлену плату у сумі 7790 грн. 00 коп. за даними замовлення № 1, підписаного Замовником. Також згідно платіжного доручення від 25.01.07 № 951 /з врахуванням коригування "призначення платежу" у ньому/ позивач перерахував ТОВ "Азовська мегаоптова компанія" штраф у сумі 700 грн. 00 коп. за невиконання умов вказаного договору, сплата якого передбачена п. 5.4 договору.

05.01.07. між  ТОВ " Донбаспромпоставка "  та ТОВ " Металоран" було укладено  договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 05-01, за умовами якого позивач зобов'язався виконати для Замовника перевезення вантажу, а Замовник зобов'язався сплатити Перевізнику за перевезення обумовлену плату, яка складає 5720 грн. 00 коп. за даними підписаного  сторонами замовлення № 2 від 09.01.07.  Також згідно платіжного доручення від 25.01.07 № 953 /з врахуванням коригування "призначення платежу" у ньому/ позивач перерахував ТОВ "Металоран" штраф у сумі 900 грн. 00 коп. за невиконання умов вказаного договору, сплата якого передбачена п. 4.3 договору.

03.01.07 між ТОВ " Донбаспромпоставка " та  ТОВ " Луганськ Ойл" було укладено   договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 8, за яким Перевізник зобов'язався виконати для замовника перевезення вантажу, а Замовник зобов'язався сплатити Перевізнику за перевезення обумовлену плату, яка складає за даними підписаного сторонами замовлення 2500 грн. 00 коп. Також згідно платіжного доручення від 25.01.07 № 954 /з врахуванням коригування "призначення платежу" у ньому/ позивач перерахував ТОВ "Луганськ Ойл" штраф у сумі 500 грн. 00 коп. за невиконання умов вказаного договору, сплата якого передбачена п. 4.5 договору.

Щодо решти вимог позивача про стягнення 2319 грн. 31 коп. неодержаного доходу у зв'язку з відмовою отримати дизельне пальне на суму 27290 грн. 43 коп. (одержане за накладною № 01/09-01 від 09.01.07 за 24971 грн. 12 коп.); 8616 грн. 17 коп. витрат з виплаченої заробітної плати та 1387 грн. 09 коп. витрат за послуги зв'язку, то у цій частині суд вважає, що вони не підтверджені матеріалами справи, у т.ч. з обґрунтування позивача не вбачається наявності причинного зв"язку з фактом здійснення перешкод 1-им відповідачем та вказаними вище сумами. У цій частині позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на 1-го відповідача, за рахунок якого задовольняється позов частково на суму 29382 грн. 00 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог  згідно зі ст. 49 ГПК України.

У задоволенні позову відносно 2-го відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 49, 77, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.           Позов задовольнити частково за рахунок 1-го відповідача.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства  “Луганське  автотранспортне підприємство 10964”,  м. Луганськ, вул. Таллінська, 62,   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбаспромпоставка”, м. Луганськ, вул. Фабрична, 1, - 29382 грн. 00 коп. збитків,  293 грн. 82 коп. державного мита та 83 грн. 09 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову до 1-го відповідача відмовити.

4. У задоволенні позову відносно 2-го відповідача відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –12.09.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова