ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.08.07 р.                                                                                           Справа № 40/170

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ "Донпромподшипник" м. Донецьк

до відповідача державного відкритого акціонерного товариства "ЦЗФ "Горлівська" Дочірне підприємство відкритого акціонерного товариства "ДХК "Донбасвуглезбагачення" м. Горлівка

про зобов’язання виконати певні дії

за участю:

представників сторін:

від позивача: не з’явився

від боржника Ханкишина Д.М.- юрисконсульт

від товариства з обмеженою відповідальністю "ДДС – Інвест"- Шикалова О.В. - юрисконсульт

Суть питання:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДДС – Інвест", далі Заявник, яке не є стороною у справі №40/170 , звернулося до господарського суду із заявою про визнання його стягувачем у виконавчому провадженні на підставі договору про відступлення права вимоги від 08.05.07р. за №2 укладеного ним з ТОВ "Донпромподшипник", далі Позивач.

Державне відкрите акціонерне товариств "ЦЗФ "Горлівська" Дочірне підприємство відкритого акціонерного товариства "ДХК "Донбасвуглезбагачення", далі Відповідач, заяву вважає необґрунтованою, мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

-  в пункті 10.3 укладеного між ним та Позивачем договором про надання послуг на переробку давальницької сировини від 01.06.02р. за № 012 визначено, що ні одна із сторін не може передати будь-кому всі або частину своїх прав та обов’язків по цьому договору прямо або без попередньої письмової згоди іншої сторони. Тобто, диспозитивною нормою сторони визначили, що права та обов’язки сторін за цим договором не можуть передаватися іншої особі без згоди на те Відповідача;

- з урахуванням викладено належним стягувачем у справі є тільки ТОВ "Донпромподшипник".

Розглянувши матеріали справи, надану заяву та додані до неї документи, вислухавши доводи учасників судового процесу, суд встановив:

Рішенням по справі № 40/170 від 07.06.06р. господарський суд Донецької області зобов’язав державне відкрите акціонерне товариство "ЦЗФ "Горлівська" Дочірне підприємство відкритого акціонерного товариства "ДХК "Донбасвуглезбагачення, повернути на користь ТОВ "Донпромподшипник" продукти збагачення – вугільний концентрат у кількості 1315 тон вартістю 163283 грн.55 коп. на час винесення рішення на користь Позивача були відшкодовані витрати по державному миту в сумі 1632 грн.84 коп., витрати по забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., та видано наказ.

Заява мотивована тим, що у відповідності до наказу Міністерства промислової політики України № 39 від 31.01.07р. підприємство Відповідача було виключено з переліку підприємств  (Реєстру), які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості згідно з Законом України від 23.06.05р. № 2711-1V " По заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", у зв’язку з чим відкрите державною виконавчою службою виконавче провадження було зупинено.

З метою виконання судового рішення, між Заявником та Позивачем у справі було укладено договору про відступлення права вимоги від 08.05.07р. за №2, що відповідає вимогам статей 512, 516, 517 ЦК України, де передбачені умови заміни кредитора у зобов’язанні.

Обґрунтування заяви мотивовано додатково вимогами статті 3 ЦК України та статтями 1, 5, 11 Закону України "Про виконавче провадження".

З’ясувавши обставини справи, визначивши норму яка підлягає застосуванню до спірних прововідносин сторін, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступними обставинами:

Судом  досліджено належним чином період за який утворилася заборгованість у підприємства Відповідача.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином обов’язковою умовою укладення договорів на стадії виконавчого провадження є вибуття однієї з сторін.

У відповідності зі ст. 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду право відношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або в ухвалі. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання  про  правонаступництво,  потрібно  мати  на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання  правонаступництва.  Однак  суттєве значення  мають  також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з  якими  чинне  законодавство   пов'язує   перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу.

Отже у разі  виникнення  питань,  пов'язаних  з правонаступництвом,  слід здійснювати аналіз  документів,  що  стосуються  переходу  прав  і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину.

Процесуальне правонаступництво можливе внаслідок реорганізації  підприємства чи організації, внаслідок чого господарський суд  здійснює заміну  відповідної  сторони у справі  її  правонаступником.

У той же час існує і такий вид правонаступництва як сингулярне(часткове) правонаступництво, яке настає внаслідок переведення боргу прийняття боргу на себе, тощо, який також потребує дослідженню судом.

Однак, згідно з частиною четвертою статті 59 Господарського кодексу України у разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта. Отже, у наведеному випадку допускається процесуальне правонаступництво.

Якщо ж реорганізація підприємства чи організації - сторони у справі - не мала місця, то процесуальне правонаступництво, про яке йдеться у статті 25 ГПК, неможливе.

Ухвалою по справі від 10.07.07р. суд зобов’язав стягувача надати докази вибуття однієї з сторін у спірному та встановленому рішенням суду правовідношенні внаслідок реорганізації у розумінні вимог статті 25 ГПК України та статті 59 ГК України.

Заявник не надав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для встановлення факту реорганізації та подальшого правонаступництва.

За таких обставин у задоволенні заяви "ДДС – Інвест" про визнання його стягувачем у виконавчому провадженні у справі №40/170 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 59 Господарського кодексу України,  ст.ст. 25, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви "ДДС – Інвест" про визнання його стягувачем у виконавчому провадженні у справі № 40/170 відмовити.

Суддя