ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

10.05.07                                                                                           Справа №  17/110-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Бурат”

до               Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Плато”

про               стягнення 43 407,19 грн.

Суддя  В.Г. Суховий

Представники:

позивача:             Васюра С.В.;

відповідача:        не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Бурат” (далі –Позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Плато” (далі –Відповідач)  про стягнення 43 407,19 грн., з яких 27 900 грн. –основний борг, 4 889,77 грн. –пеня, 8 303,58 грн. - інфляційні та 2 313,84 грн. –3% річних.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору купівлі-продажу № 84 від 13.05.2004р. щодо оплати отриманого товару (комбікорму для відгодівлі великої рогатої худоби).

10.05.2007р. в судовому засіданні представником позивача подано докази оплати відповідачем основної заборгованості у сумі 27 900 грн., а саме банківську виписку за 19.03.2007р. та за 06.04.2007р. Решту позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних представник позивача підтримав.

Відповідач свого представника в судове засідання 10.05.2007р. не направив, про причини неявки суд не повідомив, витребувані ухвалою документи суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24).

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд  в с т а н о в и в:

13 травня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Бурат” та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Плато” було укладено договір № 84 (далі - Договір), відповідно до якого (п. 1.1) позивач (продавець) бере на себе зобов’язання виготовити та поставити відповідачу комбікорм для відкорму великої рогатої худоби у кількості 30 тон.

Пунктами 2.1, 2.2, 4.1 Договору передбачено, що вартість поставляємого комбікорму –930 грн. за одну тону. Загальна вартість договору –27 900 грн. Строк оплати: протягом 3-х банківських днів після виставлення рахунку позивачем.

На підставі зазначеного Договору позивачем у травні та червні 2004 року по довіреностях (а.с. 11, 14) було поставлено відповідачу товару (комбікорму) у кількості 30 тон на загальну суму 27 900 грн., а саме згідно накладної № 482 від 13.05.2004р. на суму 6 454,20 грн., накладної № 504 від 19.05.2004р. на суму 7 133,10 грн., накладної № 549 від 02.06.2004р. на суму 7 663,20 грн., накладної № 582 від 09.06.2004р. на суму 6 649,50 грн. (належним чином завірені копії в матеріалах справи, а.с. 9, 10, 12, 13).

У відповідності до умов договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки № 482, № 504, № 549, № 582 для оплати отриманого товару. Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриманий товар за Договором не розрахувався.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий товар (комбікорм) по Договору № 84 від 13.05.2004 року становить 27 900 грн.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Представником позивача в судовому засіданні було подано докази оплати відповідачем суми основного боргу 27 900 грн. (після подання позовної заяви), що підтверджується банківськими виписками за 19.03.2007р. та за 06.04.2007р. (а.с. 33, 34).

Отже, спір в частині стягнення 27 900 грн. основного боргу за отриманий за Договором № 84 від 13.05.2004р. товар врегульовано самими сторонами шляхом сплати його відповідачем. Таким чином, предмет спору в частині стягнення основного боргу –27 900 грн. відсутній, а справа в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 11 частини першої ст. 80 ГПК України.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 8 303,58 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 2 313,84 грн. згідно розрахунку, наданого позивачем за період з травня 2004р. по грудень 2006р.

Вимоги про стягнення пені задоволенню не відлягають виходячи з наступного.

Доданий до позовної заяви розрахунок пені (а.с. 22) не обґрунтований належними доказами. Витребуваний ухвалою суду “обґрунтований розрахунок пені за кожним рахунком окремо з урахуванням умов п.4.1 Договору № 84 від 13.05.2004р.,  а також вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо строку, з якого нараховується пеня, та його обмеження шестимісячним терміном” позивач суду не надав.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Плато” (07451, Київська обл., Броварський район, с. Красилівка; код 32831956) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бурат” (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 43а; код 13948686) 8 303,58 грн. –інфляційних, 2 313,84 грн. –3% річних,  а також судові витрати: держмито у розмірі 385,17 грн. та 104,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині вимог про стягнення 4 889,77 грн. пені –відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 27 900 грн. - припинити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.