ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" жовтня 2007 р.                                                              Справа №  10/78

За позовом           Відкритого акціонерного товариства “Луцькпластмас” м.Луцьк

до відповідача:       Старо-Рафалівського споживчого товариства смт.Стара Рафалівка

Володимирецького району Рівненської області

про стягнення       3 578 грн. 05 коп. заборгованості по розрахунках, пені, річних та збитків,

завданих внаслідок інфляції

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники:

від позивача-             не з’явився;

від відповідача-         не з’явився.

В судове засідання 16 жовтня 2007р. представники сторін не з'явилися, хоч про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому порядку. Отримання сторонами ухвали суду стверджується повідомленнями відділення підприємства зв’язку, наявними в матеріалах справи.

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з заявою про стягнення з відповідача 2636грн.25коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 223 грн. 47 коп. пені згідно укладеного договору, а також 146 грн.26коп. 3% річних та 572 грн. 07 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції.

Відповідач не подав суду витребуваного ухвалою від 01.10.2007р. відзиву на позов та доказів сплати боргу, вимог не заперечив.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі сторін.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Луцькпластмас»- постачальник та Старо-Рафалівське споживче товариство - покупець 18.03.2005р. уклали договір поставки товару №46 (надалі в тексті Договір). Згідно з пп.1.1, 6.1 Договору постачальник зобов’язувався виготовити та передати у власність покупця товар, а покупець –прийняти та оплатити його вартість за ціною, вказаною у накладній на кожну окрему поставку. Оплата продукції здійснюється протягом 20 днів з моменту поставки кожної партії товару. (п.7.1 Договору). Строк дії договору –до 31.12.2005р. (п.15.1 Договору). Договір підписаний уповноваженими особами ВАТ “Луцькпластмас” та Старо-Рафалівського споживчого товариства і скріплений відбитками їх печаток.

Фактично, через предстаника Кладько В.В., яка діяла на підставі довіреності ЯЛД №854094 від 20.10.2005р. згідно накладної №РН-0002562 від 20.10.2005р. Відкрите акціонерне товариство «Луцькпластмас»передало Старо-Рафалівському споживчому товариству товар на загальну суму 2 636 грн. 25 коп., що стверджується матеріалами справи.

За поставлений товар відповідач не розрахувався. Вимога оплати 2 636 грн. 25 коп., яка вбачається з претензії №402 від 12.07.2006р., - залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, сума основного боргу відповідача становить 2 636 грн. 25 коп.

Покликаючись на п.11.2 Договору, позивач нарахував пеню за період з 17.03.2007р. по 14.09.2007р., сума якої складає 223 грн. 47 коп.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував 146 грн. 26 коп. 3% річних за період з 08.11.2005р. по 13.09.2007р. та 572 грн. 07 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період з листопада 2005р. по серпень 2007р.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором поставки (ст.712 ЦК України), - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 ст.625 ЦК України).

Господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу, 3% річних та збитків, завданих внаслідок інфляції стверджуються Договором, довіреністю, накладною, претензією, розрахунком і підлягають задоволенню на підставі стст. 509, 526, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України та стст. 173, 193 Господарського кодексу України.

Вбачається, що несплатою 2 636 грн. 25 коп. вартості отриманого товару відповідач завдав позивачу майнових збитків.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен  передати  кредиторові  в  разі  порушення  боржником  зобов’язання.  Пенею  є  неустойка, що обчислюється у

відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, вимога в частині стягнення 223 грн. 47 коп. пені не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, –припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Договором не передбачено умов щодо порядку нарахування санкцій.

Згідно умов п.7.1 Договору, покупець зобов’язаний оплатити вартість отриманого товару протягом 20 днів з моменту поставки кожної партії товару. Матеріалами справи стверджено, що про порушення строку оплати позивачу стало відомо у листопаді 2005 року.

Зобов’язання по оплаті отриманого згідно Договору товару відповідач порушив вже у листопаді 2005р. –про прострочення виконання оплати за поставлений товар на суму 2 636 грн. 25 коп. позивачу стало відомо 20 жовтня 2005р., а з 10 листопада 2005р. –виникло право нарахування пені за прострочення оплати зазначеної суми понад 20 днів і термін нарахування закінчився 10 травня 2006р. Однак, з позовною вимогою про стягнення пені ВАТ «Луцькпластмас» звернулося до суду 28 вересня 2007р., тобто після спливу 23 місяців з моменту виникнення права на позов та через 16 місяців з моменту закінчення присічного шестимісячного терміну, встановленого п.6 ст.232 ГК України.

Відповідач доказів сплати боргу суду не подав.

Позов підлягає частковому задоволенню в сумі 3 354 грн. 58 коп. боргу. В частині стягнення 223 грн. 47 коп. пені – в позові відмовити. На відповідача покладаються витрати по сплаті державного мита та судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Старо-Рафалівського споживчого товариства, яке знаходиться в смт.Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, вул.Центральна,18 на користь Відкритого акціонерного товариства «Луцькпластмас», яке знаходиться в м.Луцьк, вул.Рівненська,76-А 2636 грн. 25 коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 146 грн.26 коп. 3% річних за період з 08.11.2005р. по 13.09.2007р., 572 грн. 07 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, за період з листопада 2005р. по  серпень 2007р., 96 грн. 22 коп. витрат по сплаті державного мита та 111 грн. 32 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. В частині стягнення 223 грн. 47 коп. пені в позові відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                           Павлюк І.Ю.

Рішення  підписане суддею  "16" жовтня 2007 р..