ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-12/062
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"13" вересня 2007 р.  09:35
м. Севастополь

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до:
Державної податкової інспекції в Балаклавському районі м. Севастополя (99042,
м.  Севастополь,  вул. 7 Листопада, 3)

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку
на доходи  та з податку на додану
вартість, прийнятих на підставі актів перевірки від 07.06.2006,

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Єрмолаєвої О.Ю.,

Представники
сторін

позивача  - ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1,
представник;

ОСОБА_3, довіреність
НОМЕР_2, представник;

відповідача
-Шульга К.В., довіреність №2070/10 від 13.03.2007, начальник юридичного  відділу;

Зінченко Ю.В.,
довіреність №4700/10 від 12.06.2007, державний податковий інспектор юридичного
відділу,

Суть спору:

Позивач в порядку статей 104, 107
Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до господарського суду
з позовної заявою до Державної податкової інспекції у Балаклавському районі м.
Севастополя про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №НОМЕР_3 та
№НОМЕР_4 від 04.09.2006, №НОМЕР_5 від 20.06.2006 про визначення податкового
зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі 9289,42 та на суму 1080,14 грн.,
про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 5685 грн.,  посилаючись на те, що відповідачем
неправомірно не включено до складу валових витрат оплата авто послуг ЗАТ “СТА”,
оплата кредиторської заборгованості ПП “Кардинал”, оплата експлуатаційних послуг,
наданих в 2004 році, суми податків та зборів, передбачених системою
оподаткування та внесених до бюджету в спірний період.

Ухвалою від 14.02.2007 відкрито
провадження у адміністративної справі № 20-12/062, призначено попереднє судове
засідання.

Ухвалою від 19.03.2007 закінчено
підготовче провадження і призначена адміністративна справа № 20-12/062 до
судового розгляду.

11.04.2007 від позивача надійшли
зміни до позовної заяви (вх. №11915), позивач просить визнати недійсними
податкових повідомлень-рішень, про визначення позивачу податкового зобов'язання
з податку на доходи  та в частині
завишення податку на додану вартість в сумі 383,70 грн., прийнятих на підставі
актів перевірки від 07.06.2006 та .

Відповідач позовні вимоги не
визнав, заперечення виклав згідно відзивам на позов, вважає, що позивачем
ніякими документами не підтверджено своїх доводів щодо валових витрат і
доходів.

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам
сторін  роз'яснені  процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені
докази, заслухав представників сторін,
суд,

в с т а н о в
и в :

07 червня 2006 року Державної
податкової інспекцією у Балаклавському районі м.Севастополя проведена перевірка
дотримання вимог податкового законодавства про оподаткування  СПД ОСОБА_1, за результатами якої складений
акт №НОМЕР_6.

Перевіркою встановлено, що СПД
ОСОБА_1 при поданні податкових декларацій з ПДВ занизила суми податку, які
підлягали до сплати в бюджет, за січень, червень, липень, грудень 2005 року та
за лютий, березень 2006 року. З урахуванням завишення позивачем сум ПДВ, які
підлягали до  сплати в бюджет у інших
періодах перевіркою не встановлено суми заниження ПДВ.

Відповідно до декларацій про доходи
від 10.03.05 за 2004 рік, валовий дохід позивача складає 4265364,85грн.(без
ПДВ), на рахунок за 2004 рік зараховано 4263233,55грн. без ПДВ, а також  готівкою від ОСОБА_4 2131,30грн., тобто
валовий дохід згідно декларації відповідає даним перевірки. Валові витрати
підтверджені документально на суму 4185324грн. Відповідач вважає, що позивачем
занижено сукупний чистий валовий дохід.

Відповідно до Акту перевірки, СПД
ОСОБА_1 здійснювала від діяльності “оптова торгівля”, перебуваючи на загальної
системі оподаткування та була зареєстрована як платник ПДВ (свідоцтво №
НОМЕР_7).

На підставі Акту перевірки,
Інспекцією прийняті податкові повідомлення-рішення від  20.06.2006 №НОМЕР_5 про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 5685 грн., №НОМЕР_8 про застосування
штрафних санкцій з ПДВ в сумі 4787,50 грн., №НОМЕР_9 про визначення податкового
зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі 9289,42 грн.

За результатами розгляду скарг СПД
ОСОБА_1 прийняті податкове повідомлення-рішення від 04.09.2006 №НОМЕР_10 про
визначення податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі 1080,14
грн., №НОМЕР_11 про застосування штрафних санкцій з ПДВ в сумі 4787,50 грн.,
№НОМЕР_3 про визначення податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі
9289,42 грн., від 10.11.2006 №НОМЕР_12 про визначення податкового зобов'язання
з доходів фізичних осіб в сумі 1080,14 грн., від 07.02.2007 за №НОМЕР_13 про
визначення податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб на суму 9289,42
грн., №НОМЕР_14 про визначення податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб
на суму 1080,14 грн. та №НОМЕР_15 про визначення податкового зобов'язання з ПДВ
в вигляді штрафних санкцій на суму 4787,50 грн.

Порядок оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на загальної системі
оподаткування регулюється Декретом КМУ від
26.12.92 № 13-92, розділ ІУ якого діє і після набрання з 01.01.2004
чинності Закону України від 22.05.2003 “Про податок з доходів фізичних осіб” та
розділу ІУ Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб зайнятих підприємницькою
діяльністю, затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.93 № 12, зареєстрованої
у Мінюсті України 09.06.93 за № 64.

Відповідно до статті 13 Декрету,
статті 13 Інструкції оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід,
тобто різниця між валовим доходом (виручки в грошовій та натуральній формі, у
тому числі зустрічними послугами, товарами, роботами) і документально
підтвердженими валовими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням у
звітному періоді доходу. До витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням у
звітному періоді доходів, належать витрати, які включаються до складу валових
витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з переліком,
вказаним в статтях 5, 8 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”
від 28.12.94  № 334/94-ВР із змінами та
доповненнями.

Згідно статті 14 Декрету № 13-92
від 26.12.92 нарахування податку з доходів фізичних осіб на підставі   декларації та даних  перевірок
здійснюється податковим органом.

Відповідно до наданих доказів, фактично
при поданні декларації від 10.03.05 про доходи за 2004 рік, яка зареєстрована в
ДПІ, позивачем вказано відомості про валові доходи в сумі 4260923,31грн.(без
ПДВ), валові витрати в сумі
4254799,60грн.(без ПДВ), сукупний чистий дохід  в сумі 2914,01грн., сплачений аванс з податку
на дохід в сумі 585грн. Відповідачем визначене податкове зобов'язання з податку
на доходи за 2004 рік в сумі 378,82грн. З урахуванням  сплаченого протягом 2004 року авансу в сумі
585грн. у позивача має переплата з податку на дохід.

Згідно наданих до перевірці
первинних документів, на рахунок позивача зараховано 4 139639,3грн. без ПДВ, у
тому числі від ОСОБА_4.

Крім того, відповідно до договорів,
актів виконаних робіт і послуг, звітів, чеків, інших платіжних та банківських
документів, підтверджуються доводи позивача про одержанні доходи за спірний
період в грошовій і натуральній формі та валові витрати, у тому числі на сплату
послуг експедитора і комісіонера ОСОБА_5, послуг ЗАТ “СТА”, ПП “Кардинал
-Маркет” та інших.

Як вбачається з матеріалів справи,
відомості про  доходи та валові витрати,
що  вказані в декларації, не є узгодженим
податковим зобов'язанням в розумінні п.1.2.ст.1 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”. В ході перевірки були використанні документи, які  підтверджували відомості про оподатковуваний
сукупний чистий дохід за 2004 рік та відсутність підстав для додаткового
донарахування податку з доходів за спірний період.

Інспекцією безпідставно виключено з
валових витрат позивача суми внесених в бюджет податків, у тому числі ПДВ,
авансовий платіж з податку на дохід, оскільки відповідно підпункту 5.2.5  п.5.2 ст. 5 Закону України “По оподаткування
прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються суми внесених в
бюджет податків згідно з переліком, вказаним Законом України “Про систему
оподаткування ”.

Відповідно затвердженого наказом
ДПАУ від 11.06.04 № 326 Порядку оформлення результатів документальних
перевірок,  пункти 2, 4 розділу ІІ,
відповідач зобов'язаний був відображати та оцінювати як показники звіту
платника податків, так і фактичні показники у розрізі податкових періодів, за
фактами порушень вказати конкретні пункти і статті нормативно-правових актів,
які порушено платником податків, в яком періоді вони здійсненні, посилання на
первинний документ, на підставі якого підтверджується факт порушення
податкового законодавства.

За змістом статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України під доказами розуміють будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному законодавством порядку встановлюються
наявність та відсутність обставин, що мають значення для правильного розгляду
справи

Акт перевірки, на підставі якого
податковим органом прийняти спірні податкові повідомлення-рішення, фактично не
містить посилань на первинні документи та норми законодавства, на підставі яких
зроблено висновок про  завишення
позивачем валових витрат. З вказаного акту перевірки не прослідкується, по яких
саме господарських операціях, з якими контрагентами, на підставі відсутності
яких первинних документів не прийняти до складу валових витрат затрати позивача
на сплату товарів, послуг, робіт та в яком конкретно звітному періоді.

Крім того, відомості про валові
доходи та витрати позивача за 2004 рік, вказані в Акті перевірки, не
відповідають результатам господарської діяльності позивача за спірний період, а
також  даним декларації про доходи за
2004 рік від 10.03.05, яка була предметом перевірки. В судовому засідання
Інспекція не оспорює, що при перевірці всі документи не вивчала, а виходила з
податкових звітів.

Тому акт перевірки від 07.06.06 не
може бути належним доказом по справі.

За таких обставин у Інспекції були
відсутні підстави для оформлення та направлення
спірних повідомлень-рішень про сплату податку з доходів фізичних осіб.

Також безпідставно відповідачем
збільшена сума застосованих штрафних санкцій з ПДВ за лютий та березень 2006
року на суму 383,70грн., в порушення умов і порядку визначення суми санкцій,
передбачених підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 ст. 17  Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
та п.6.1 Інструкції, затвердженої наказом ДПАУ № 110 від 17.03.01,
зареєстрованої у Мінюсті України 23.03.01 за № 268/5459, оскільки за вказані
періоди  суми санкцій не перевищують
максимальний розмір, встановлений законом для розрахунку санкції за кожною з
декларацій, тоді як Інспекцією санкції нараховані у максимальної сумі від сукупної
суми недоплати у цілому по Акту.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові
і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку  про те,  що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статей 94, 98 Кодексу
адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому в сумі 03,40 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції
України,  ст. 5, 8  Закону України “Про оподаткування прибутку
підприємств”, ст. 1, 5, 6, 17 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами”, ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

П о с т а н о
в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя від 20.06.06
№НОМЕР_3, від 04.09.06 №НОМЕР_13 від 10.11.06 №НОМЕР_16, від 07.02.07 №НОМЕР_17
про визначення податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі 9289,42
грн.

3.          Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя від 04.09.06
№0НОМЕР_10, від 10.11.06 №НОМЕР_12, від 07.02.07 №НОМЕР_14 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 1080,14 грн.

4.          Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя від 20.06.06
№НОМЕР_8, від 04.09.06 № НОМЕР_11, від 10.11.06 №НОМЕР_15, від 07.02.07
№НОМЕР_18 в частині застосування штрафних санкцій  з податку на додану вартість в сумі  383,70 грн.

5.          Стягнути з
Державного бюджету України (п/р 0007 в УДК у м. Севастополі,
одержувач Держбюджет, Ленінський район 22090200, МФО 824509, )
на користь суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_19) сплачений платіжним дорученням
НОМЕР_20(оригінал платіжного доручення знаходиться у матеріалах справи) судовий
збір в сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

17.09.2007.