СУД
Справа №8/159
За позовом: ОСОБА_1,
до відповідача: Товариства
з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ”,
3-я особа, яка не заявляє
самостійних  вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_2, АДРЕСА_2
3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
визнання дійсною заяви про відступлення частини частки у
статутному фонді та визнання дійсним статуту товариства
Суддя     Т.Г.Оленич
від позивача: ОСОБА_4
- представник, довіреність пост. від 25.09.2006
від відповідача: не з'явився
3-ї особи: ОСОБА_3 -представник, довір. від 17.03.06р.
3-ї особи: ОСОБА_3 - особисто
За згодою позивача           в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення.
заявлені позовні вимоги про визнання дійсною заяви ОСОБА_5 від 18.07.05р. про
відступлення частини частки у статутному фонді відповідача в розмірі 60%, яка
3633грн.50коп., яка заявлена на зборах учасників товариства 18.07.05р.,  та про визнання дійсним статуту у новій редакції
Після порушення провадження  у справі представником позивача в межах
наданих йому повноважень на підставі довіреності подано заяву про відмову від
позову в частині визнання дійсним статуту в новій редакції від 18.07.05р. Відповідно
до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до
прийняття рішення по справі відмовитися від позову. Враховуючи, що позивачем у
позовній заяві заявлено дві вимоги, дії позивача по відмові від частини
позовних вимог не суперечать чинному законодавству, не порушують права та
охоронювані законом інтереси інших осіб, тому судом приймається відмова
позивача  від позову в частині визнання
дійсним статуту в редакції від 18.07.05р., а спір вирішується щодо позовних
вимог в частині визнання дійсною заяви ОСОБА_5
від 18.07.05р. про відступлення частини частки у статутному фонді
Відповідач у відзиві не
заперечує обставини, наведені у позові, та повністю визнає позовні вимоги.
Відповідач в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи, що
відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, судом
явка уповноважених представників сторін в судове засідання  обов'язковою не визнавалася, відповідач не
скористався належним йому процесуальним правом приймати участь у господарських
засіданнях, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача.
3-ими особами письмові пояснення не
надані. В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила суду, що її син не мав наміру
відступати позивачці частину його частки у статутному фонді товариства, а також
надала суду копії заяв про вступ до товариства.
Дослідивши матеріали справи,
додатково надані сторонами докази, вислухавши пояснення та доводи представника
позивачки, пояснення 3-ї особи,
з'ясувавши обставини, які мають значення для вирішення спору по суті,
суд ВСТАНОВИВ:
Позивачка у справі є учасником
Товариства з обмеженою відповідальністю “Вікінг-МВ”, що підтверджується
розділом 3 Статуту товариства, зареєстрованого розпорядженням Чернігівського
міського голови від 18.03.04р. №92-р.
Відповідно до п.8.3. цього Статуту
статутний капітал товариства визначений
у розмірі 111800грн., при цьому згідно із п.8.4. Статуту  частка позивачки у статутному капіталі
В матеріалах справи наявний протокол
№6 від 18.07.05р., із змісту якого вбачається, що 18 липня 2005р. проводилися
збори учасників товариства, на яких вирішувалися питання про збільшення
статутного фонду товариства, терміни формування розміру статутного фонду
(капіталу) товариства, розглядалася заява ОСОБА_5 про відступлення частини
належної йому частки у статутному фонді іншому учаснику -ОСОБА_1 (позивачці у
справі), та питання про приведення установчих документів товариства у
відповідність до вимог чинного законодавства.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що
видано свідоцтво про смерть  серії
НОМЕР_1 від 25.08.05р.
10 квітня 2006р. державним
нотаріусом Першої Чернігівської нотаріальної контори видані ОСОБА_3  та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за
законом  на 1/4 частку спадкового майна
кожному, яке складається з частки в статутному фонді ТОВ “Вікінг-МВ” в розмірі
65%, що належала ОСОБА_5 Свідоцтва зареєстровані в реєстрі за №1-894, №1-892
5 липня 2006р. державним нотаріусом
Першої Чернігівської нотаріальної контори видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4частку спадкового майна, яке складається з частки в
статутному фонді ТОВ “Вікінг-МВ” в розмірі 65%, що належала ОСОБА_5 Свідоцтво
зареєстровано в реєстрі за №1-1888.
6 липня 2006р. державним нотаріусом
Першої Чернігівської нотаріальної контори видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна, яке складається з частки в
статутному фонді ТОВ “Вікінг-МВ” в розмірі 65%, що належала ОСОБА_5 Свідоцтво
зареєстровано в реєстрі за №1-1886.
вбачається із згаданого протоколу, на зборах учасників від 18.07.05р.
ОСОБА_5 заявив про відступлення частини належної йому частки у статутному
капіталі товариства, а саме 60%  розміру
статутного капталу, іншому учаснику -ОСОБА_1, на що було отримано згоду всіх
учасників товариства. В  зв'язку з
відступленням частини частки на зборах прийнята нова редакція  Статуту товариства, в п.8.4. якого зазначено
про розподіл часток в статутному капіталі товариства  між його учасниками в таких долях: ОСОБА_5
-5% або 3633грн.50коп., ОСОБА_1 -95% або 108166грн.50коп. Державна реєстрація
змін до  Статуту  на день вирішення спору не проведена.
Право учасника товариства на
відступлення своєї частки (її частини) іншим учасникам товариства при наявності
згоди на це решти учасників, передбачено ст.53 Закону України “Про господарські
товариства” в редакції, яка діяла за станом на 18.07.05р. Дана норма
кореспондується з приписами ст.147 Цивільного кодексу України.
Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка зазначає, що заявивши про відступлення їй частини частки в статутному
капіталі, ОСОБА_5 скористався своїм правом на відступлення іншому учаснику
товариства частини його частки, тобто вчинив односторонній правочин.
Відповідно до ст.202 Цивільного
кодексу України  правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При
цьому, за своєю природою правочин являє собою правомірні вольові дії особи,
спрямовані на досягнення певного результату. В силу вказаної статті правочин
може бути одностороннім, дво- чи багатостороннім. Враховуючи, що при
відступленні частки  (її частини) у
статутному капіталі обов'язок щодо передачі цієї частки виникає саме у особи,
яка її відступає, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_5 про
відступлення  частини належної йому
частки у статутному капіталі відповідача, необхідно розцінювати як
односторонній правочин.  При цьому, суд
приймає до уваги, що Законом України “Про господарські товариства”, а також
Статутом товариства  не визначений
порядок оформлення передачі  частки (її
частини) від одного учасника товариства іншому.
загальними вимогами  дійсності
(чинності) правочину, встановлених ст.203 Цивільного кодексу України, правочин
має вчинятися у формі, встановленій законом. Чинне законодавство не містить
вимог щодо форми вчинення  правочину про
відступлення  частини частки у статутному
фонді товариства. Проте, виходячи із приписів ст.51 Закону України “Про
господарські товариства”, згідно якої Статут товариства має містити відомості
про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними
вкладів, суд приходить до висновку, що в зв'язку із відступленням учасником
товариства частини його частки іншими учасникам, до  Статуту товариства мають бути внесені
відповідні зміни. Згідно із Законом України “Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців”  зміни
до установчих документів юридичних осіб підлягають державній реєстрації. Порядок
проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи
визначений у ст.29 цього Закону, в якій міститься перелік документів, що
подаються для здійснення державної реєстрації змін. Аналіз вказаної норми
свідчить, що нотаріально посвідчена копія заяви фізичної особи має надаватися
реєстратору лише у випадку виходу цієї особи зі складу засновників (учасників)
товариства, передачі права засновника іншій особі. Враховуючи, що відступлення
учасником товариства частини належної йому частки у статутному фонді товариства
не  тягне за собою вихід такого учасника
зі складу учасників товариства, суд приходить до висновку, що для здійснення
реєстрації змін до Статуту товариства, пов'язаних з перерозподілом часток
учасників в статутному капіталі товариства, не потребується нотаріально
посвідчена копія заяви про відступлення частини частки.
Статтею 219 Цивільного кодексу України
правовим наслідком недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину визначено нікчемність такого правочину. Разом з тим,
ч.2 ст.219 ЦК України передбачена можливість визнання в судовому порядку
одностороннього правочину, вчиненого з порушенням нотаріальної форми його
посвідченні,  дійсним при умові його
відповідності дійсній волі особи, яка його вчинила, та наявності незалежних від
волі особи обставин, які перешкоджали
нотаріальному посвідченню правочину. Отже, виходячи із змісту даної
статті, судом може бути визнаний дійсним правочин, який підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню, але не був посвідчений в силу незалежних  від особи, яка вчинила такий правочин,  обставин.
Згідно із ст.209 Цивільного кодексу
України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.  Враховуючи, що правочин по відступленню
частини частки у статутному капіталі товариства не потребує нотаріального
посвідчення, а законом не передбачено такого способу захисту, як визнання
дійсним правочину, для якого не вимагається обов'язкове нотаріальне
посвідчення, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому
задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що судом прийнята
відмова позивачки від позову в частині визнання дійсним статуту  товариства в редакції від 18.07.05р.,
провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.
В силу ст.49 Господарського
процесуального кодексу  України судові
витрати покладаються на позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.51,53 Закону
України “Про господарські товариства”, ст.29 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”,  ст.ст.16,147,202,203,209,219 Цивільного
кодексу України, ст.ст.49,80 п.4,82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд
Провадження у справі в частині
визнання дійсним статуту товариства з обмеженою відповідальністю “Вікінг-МВ” в
редакції від 18.07.05р. припинити.
В задоволенні позову в частині
визнання дійсним заяви ОСОБА_5 від 18.07.05р. про відступлення частини належної
йому частки у статутному капіталі ТОВ “Вікінг-МВ”  відмовити.
Суддя                                      Оленич
Повне рішення підписано 26 жовтня
Суддя                                      Оленич Т.Г.