ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 жовтня 2007 р.

№ 2-5-217/2007

Вищий господарський суд України у
складі:  суддя
Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги товариства з обмеженою відповідальністю “Богел-М”, м. Миколаїв (далі -ТОВ
“БОГЕЛ-М”)

на рішення
Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.05.2007 та

постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 24.07.2007

зі справи  № 2-5-217/2007

за позовом фізичної
особи ОСОБА_1, м. Миколаїв (далі -ОСОБА_1.)

до ТОВ
“БОГЕЛ-М”;

приватного проектно-будівельного
підприємства “Інтервал”, м. Миколаїв (далі - ППБП “Інтервал”);

товариства з обмеженою
відповідальністю “АРКОС-ЛТД”, с. Весняне Миколаївського району Миколаївської
області (далі -ТОВ “АРКОС-ЛТД”);

товариства з обмеженою
відповідальністю “БУКОТ”, м. Миколаїв (далі -ТОВ “БУКОТ”)

про захист
корпоративних прав,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30.05.2007 позов задоволено; визнано недійсними договори
купівлі-продажу  корпоративних прав: від
21.06.2001, від 01.06.2006 № 1, від 28.09.2006                 № 0109к; ОСОБА_1. повернуто корпоративні
права на ППБП “Інтервал”; з ОСОБА_1. стягнуто на користь ТОВ “Богел-М” 3 000 грн.; з ТОВ            “БОГЕЛ-М” стягнуто на користь ТОВ
“АРКОС-ЛТД” 3 485 грн.; ТОВ “БОГЕЛ-М” зобов'язано передати ТОВ “АРКОС-ЛТД”
простий вексель               № 343
на суму 400 грн.; з ТОВ “АРКОС-ЛТД” стягнуто на користь ТОВ “БУКОТ” 4 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.07.2007 рішення місцевого господарського суду
змінено: з його резолютивної частини виключено “вимогу суду повернути позивачу
корпоративні права на підприємство “Інтервал”; в решті рішення залишено без
змін.

ТОВ “БОГЕЛ-М” звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою від 29.08.2007 № 51, в якій
просить зазначені рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати
та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих
положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних
спорів” після  набрання чинності цим
Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, передбачених
пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, підлягають розгляду за правилами
Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Отже, розгляд матеріалів даної
касаційної скарги здійснюються за правилами ГПК України.

За результатами такого розгляду
матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку
про необхідність її повернення з огляду на таке.

Відповідно до статті 110 ГПК
України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання
рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

У даному разі оскаржуване судове рішення
господарського суду  апеляційної
інстанції згідно з частиною третьою статті 105 ГПК України набрало законної
сили 24.07.2007, а строк його оскарження в касаційному порядку закінчився (з
урахуванням приписів частин другої і третьої статті 51 ГПК України) 27.08.2007.
Касаційну скаргу ж датовано 29.08.2007, а відповідно до поштового штемпеля на
конверті відправлено 30.08.2007, тобто після закінчення строку її подання, і
клопотання про відновлення цього строку скаржником не заявлялося.

Крім того, відповідно до частини
четвертої статті 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати
державного мита.

Між тим, у додатку до касаційної
скарги хоча й зазначено: “1. Оригінал квитанції про сплату держмита”, проте
будь-яких доказів сплати такого мита матеріали скарги не містять. Зазначене
підтверджується актом Одеського апеляційного господарського суду від
04.09.2007.

Згідно з пунктами 4, 5 частини
першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга на приймається до
розгляду і повертається судом, якщо:

- до скарги не додано документів,
що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі;

- скаргу подано після закінчення
строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього
строку.

Керуючись пунктами 4, 5 частини першої
та частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення
Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.05.2007 та постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007 зі справи №
2-5-217/2007 повернути товариству з обмеженою відповідальністю “Богел-М”.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов