ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.07.2007  року                                                            Справа № 13/355

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Медуниці О.Є.

суддів                                                  Лазненко Л.Л.

Перлова Д.Ю.

Секретар судового засідання:          Шабадаш Д.С.

за участю представників сторін:

від позивача                                         Кузнєцова Г.П., представник за

довіреністю №435 від 18.07.07;

від відповідача                                         Іщук І.О., представник за довіреністю

№18/1-101 від 27.12.06;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу          Товариства з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”,

м. Ровеньки Луганської області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          21.06.07 (підписано 26.06.07)

по справі          №13/355 (суддя – Яресько Б.В.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”,

м. Ровеньки Луганської області

до відповідача          Закритого акціонерного товариства

„Лисичанська нафтова інвестиційна

компанія”, м. Лисичанськ Луганської

області

про                                               стягнення 4939 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, м. Ровеньки Луганської області, звернулося до господарського суду Луганської області про стягнення з закритого акціонерного товариства „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м. Лисичанськ Луганської області,  збитків у сумі 4939 грн. 30 коп. завданих в наслідок недостачі дизельного палива в кількості 1274 кг (з врахуванням долі природної вартості).

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.06.07 по справі №13/355 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано доказів укладення між сторонами по справі договору перевезення в наслідок неналежного виконання обов’язків за яким відповідачем позивачу були завдані збитки, які є предметом розгляду по цій справі. В обґрунтування рішення місцевий господарський суд посилаючись на вимоги ст.ст.528, 618 Цивільного кодексу України зазначив, що договір поставки нафтопродуктів №10/01-06 від 16.01.06 не містить положень про відповідальність відповідача у разі порушення зобовязань постачальника за договором в частині поставки належної кількості дизельного палива.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 05.07.07 №411 на рішення господарського суду Луганської області від 21.06.07 по справі №13/355, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимог повністю.

Відповідач - закрите акціонерне товариство „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м. Лисичанськ Луганської області, відзивом від 19.07.07 з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить рішення господарського суду Луганської області залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням від 10.07.07 першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, м. Ровеньки Луганської області, від 05.07.07 №411 на рішення господарського суду Луганської області від 21.06.07 по справі №13/355 призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя – головуючий, Лазненко Л.Л., Перлов Д.Ю. – судді.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору поставки нафтопродуктів від 16.01.06 №10/01-06 (далі - договір) укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004” (позивачем у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничою компанією “Полюс”, останній зобов'язався поставити, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити нафтопродукти (далі - товар) у кількості, по номенклатурі, цінам та строкам поставки відповідно до умов договору і додатків до нього, які є невід’ємною частиною договору (а.с.14,15).

Згідно акту прийому - передачі від 30.11.06 постачальник поставив позивачу дизельне паливо за договором від 16.01.06 №10/01-06 в кількості 57,55 тонн (№74205758) та 55,7 тонн (№74202862) разом 113,25 тонн (а.с.16).

Вантажовідправником нафтопродуктів за залізничною накладною від 30.11.06 №48810186, вагон № 74205758 є закрите акціонерне товариство „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія” (відповідач у справі) (а.с.13).

Відповідно до залізничної накладної №48810186 від 30.11.06 вага нетто складає 57550 кг (а.с.13).

Згідно розділу „4” залізничної накладної від 30.11.06 №48810186, вагон №74205758 був відправлений позивачем на станцію Ровеньки на виконання зобов’язань перед ТОВ “ТНК-ВР Коммерс” (зворот а.с.13).

При прийманні нафтопродуктів за кількістю виявлена недостача, у зв’язку з чим позивачем складено Акт типової форми №5-нп приймання нафтопродуктів по кількості від 05.12.06  №3 (а.с.12).

За даними акту розмір недостачі у вагоні №74205758 становить 2425 кг, у тому числі з урахуванням норм природної втрати 1151 кг.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача збитки у сумі 4939 грн. 30 коп. завданих в наслідок недостачі дизельного палива в кількості 1274 кг (з врахуванням долі природної вартості), що є порушенням з боку відповідача, на думку позивача, умов договору перевезення та посилається на ст.ст.202, 203, 358, 909 Цивільного кодексу України.

Згідно п.6 розділу I Статуту залізниць України – накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно ст.528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Стаття 618 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Договір поставки нафтопродуктів №10/01-06 від 16.01.06 не містить положень про відповідальність відповідача у разі порушення ним договору постачання щодо поставки зазначеної в ньому кількості дизельного палива.

Отже позивач не довів суду, що відповідальність повинна нести „інша”  особа, тобто вантажовідправник, тому позов пред’явлено до неналежної особи.

Судова колегія також приймає до уваги, що оплату за дизельне паливо позивач здійснив Товариству з обмеженою відповідальністю науково - виробничій компанії „Полюс”, а не відповідачу, тому непоставлена, але оплачена кількість дизельного палива залишилась у власності постачальника.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні 19.07.07 представник позивача, на зворотній стороні акта №3 від 05.12.06 мається відмітка про те, що кришка заливної горловини піднімається, не порушуючи ЗПП (запірно - пломбувального пристрою) і утворює щілину в 2 см.

Акт, за поясненнями представника позивача, підписано одним із його працівників, членів комісії з приймання продукції.

За таких обставин не можна виключати можливість відбору дизельного палива з цистерни в період його транспортування (наприклад, за допомогою шланга).

Таке оформлення акту приймання нафтопродуктів робить інформацію зафіксовану в ньому сумнівною, в тому числі щодо фіксації всіх обставин, що мали місце при прийманні продукції.

Крім того посвідчення №2 від 05.12.06 видане на право приймання нафтопродуктів працівнику позивача Семенкову Сергію Сергійовичу не містить посилання на посаду даної особи і не містить посилання на конкретну партію продукції, як вимагає п.21 Інструкції про порядок прийому продукції виробничо – технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6  (із змінами та доповненнями).

Посвідчення видане з порушенням правил зазначеної Інструкції №П-6, є недійсним (п.21 Інструкції №П-6). Зазначена обставина також опорочує акт приймання продукції.

Отже посилання позивача на здійснення приймання продукції згідно норм Інструкції №П-6 не відповідає дійсності.

Доводи скаржника про існування між сторонами по справі за договором перевезення не відповідає обставинам справи, оскільки, вантаж був виданий залізницею без перевірки за справними пломбами, перевізник у даному спорі участі не приймає. Спір, що виник, випливає із зобов’язань за договором постачання щодо ведення розрахунків (стягнення збитків) за фактично отримане паливо.

За викладеним та з урахуванням фактичних обставини справи судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав не доведеними всі складові настання відповідальності у вигляді стягнення збитків з відповідача.

Таким чином, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду Луганської області від 21.06.07 по справі №13/355 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника – товариство з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, м. Ровеньки Луганської області.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, м. Ровеньки Луганської області, із державного бюджету зайво сплачену суму державного мита у розмірі 09 грн. 50 коп. за платіжним дорученням №1116 від 05.07.07, яке знаходиться в матеріалах справи.

У судовому засіданні за згодою представників сторін присутніх в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, м. Ровеньки Луганської області, від 05.07.07 №411 рішення господарського суду Луганської області від 21.06.07 у справі №13/355 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 21.06.07 у справі №13/355 залишити без змін.

3. Судові витрати в сумі 51 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Ровеньківська нафтобаза 2004”, ідентифікаційний код 32842161, яке знаходиться за адресою: вул. Вигона, 2, м. Ровеньки Луганської області, із державного бюджету зайво сплачену суму державного мита у розмірі 09 грн. 50 коп. за платіжним дорученням №1116 від 05.07.07, яке знаходиться в матеріалах справи.

Підставою повернення є дана постанова завірена гербовою печаткою суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов