ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.07 р.                                                                               Справа № 43/231пд

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк

про розірвання договору № 58 від 07.07.06 та стягнення 472928,92 грн.

за зустрічним позовом: Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка

про визнання договору № 58 від 07.07.06 правочином, укладеним від впливом обману та недійсним та визнання дій неправомірними

Представники сторін:

Від позивача (за первісним позовом), відповідача (за зустрічним позовом): Бондаренко О.А. за дов. № 165 від 23.07.2007р.

Від відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом): представник не з’явився

В судовому засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк, про  розірвання укладеного між сторонами договору № 58 від 07.07.06 у зв’язку з істотним порушенням відповідачем умов договору та стягнення 472928,92 грн. збитків.

Заявою № 180 від 01.08.07 позивач уточнив підстави позову та просить суд визнати договір № 58 від 07.07.06 розірваним у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язання, повернення грошових коштів у розмірі 382661,64 грн., які складають суму невиконаних робіт і які отримані безпідставно, та стягнення збитків в розмірі 90267,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань по договору щодо здійснення обумовлених договором робіт.

В підтвердження своїх доводів позивач посилається на договір № 58 від 07.07.2006р. з додатковою угодою, первісні документи – рахунки, накладні, платіжні доручення, ухвалу Гірницької прокуратури про порушення кримінальної справи, лист від 11.04. 2007р., експертний висновок, квитанцію до прибуткового касового ордеру, договори №№ 2978, 564, 36/02, 327, Р-50/06 з актами виконаних робіт та доказами оплати.

Відповідач у відзиві б/н від 30.07. 2007р. позов не визнав, посилаючись на відсутність своєї вини у заподіяних позивачеві збитках, невідповідності проведеної оцінки обладнання та матеріалів вимогам чинних стандартів. Крім того вважає розрахунки збитків невірними, оскільки не було зараховано роботи з монтажу устаткування.

27.07. 2007р. Закрите акціонерне товариство „Інженерні технології України” м. Донецьк звернулося до господарського суду в порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд”  м. Макіївка про визнання укладеного між сторонами договору  № 58 від 07.07.2006р. правочином, укладеним від впливом обману, та недійсним, а також визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на те, що спірний договір підряду укладений замовником із приховуванням від підрядника обставин, що на проведення будівництва у нього немає дозволу в установленому законом, в зв’язку з чим вважає зазначену угоду правочином, укладеним під впливом обману.

Свої доводи позивач за зустрічним позовом підтверджує постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06. 2007р., рішенням Харцизької міської ради № 5/9-365 від 30.11.2006р., № 5/17-791 від 12.05. 2007р..

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позов у відзиві № 180 від 02.08. 2007р. проти зустрічних позовних вимог заперечував по викладеним у відзиві доводам.

Клопотання відповідача за первісним позовом від 18.07. 2007р., від 25.05. 2007р. щодо ознайомлення з матеріалами справи задоволено судом шляхом надання такої можливості його представникам: 20.07.07р. - особисто директору Проценко В.В. та 25.07. 2007р.. - представнику Мінкевич І.М..

Клопотання відповідача за первісним позовом від 02.08. 2007р. щодо відкладення справи на два тижні та від 27.07. 2007р. щодо продовження терміну розгляду справи на один місяць залишені судом без задоволення, оскільки наданих до справи доказів достатньо для розгляду справи по суті, його представник заслуховувався у судовому засіданні 30.07. 2007р. і його доводи прийняті судом до уваги.

Клопотання відповідача за первісним позовом від 30.07. 2007р. щодо зупинення розгляду справи по первісному позову і розпочатку розгляду зустрічного позову також судом залишені без задаволення, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить такої можливості, приписи ст. 60 цього кодексу визначають, що зустрічний позов розглядається „спільно” з первісним.

Нез’явлення в останнє судове засідання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позов не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та приймаючи до уваги пояснення  сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.07.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” (далі – „замовник”) та Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України” (далі – „виконавець”) був укладений договір № 58.

За умовами вказаного договору Замовник доручив, а Виконавець узяв на себе зобов’язання своїми силами та засобами, з забезпеченням належної якості здійснити проектування, дефектування, доукомплектування, монтаж, ввод у  експлуатацію силових агрегатів технологічних плавних устаткувань.

Строк початку та закінчення кожного окремого виду робіт встановлені сторонами п. 1.3 договору, додатком № 1 від 11.01.2007р. до договору – календарним планом, кінцевий термін зазначений 01.04.2007р..

Пункт 2.3 договору передбачає перерахування авансу в розмірі 50% від вартості кожного окремого виду робіт, на виконання чого платіжними дорученнями №№ 271/7, 272/7 від 27.07.2006р.,  14/9 від 14.09.2006р., 9/10 від 09.10.2006р., 16/10 від 16.10.2006р., 30/10 від 30.10.2006р., 7/11 від 07.11.2006р., 13/11 від 13.11.2006р., 6/12 від 06.12.2006р., 11/1 від 11.01. 2007р. замовником перераховано виконавцю грошові кошти в сумі 440000 грн. Оригінали зазначених платіжних доручень оглянуті в судовому засіданні.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

Згідно з вказаними пунктами договору встановлений обов’язок виконавця здійснити обумовлені договором роботи, доказом закінчення яких за пунктами 4.3, 4.5 договору є „Протокол проведення остаточних випробувань та пуску обладнання в експлуатацію”, акт приймання-передачі виконаних робіт.

Однак, як встановлено судом, відповідач свої зобов’язання по договору в повному обсязі не здійснив, доказів здачі готових робіт суду не надав.

Як свідчить висновок суб’єкта оціночної діяльності  Максімова В.В., який діє на підставі кваліфікаційного свідоцтва № 844 від 23.06.2000р., посвідчення МФ № 1029-Пк від 03.08.2005р. в межах напряму зокрема: „Оцінка машин і обладнання”, ринкова вартість обладнання та матеріалів (встановленого виконавцем) з урахуванням технічного стану, вказаного в дефектній відомості з ПДВ станом на 17.05.2005р. складає 57338,36 грн.

Тобто загальна вартість сплачених замовником, але не здійснених виконавцем робіт становить 382661,64 грн.

За приписом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Правові наслідки порушення зобов’язання передбачені ст. 611 Цивільного кодексу України, зокрема:

1) припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов’язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності з п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

На підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

На підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як встановлено судом вище, виконавець свої зобов’язання з виконання обумовлених договором робіт не виконав, внаслідок чого замовник заявою № 79/а від 11.04. 2007р. правомірно відмовився від подальшого виконання договору та вимагає визнати укладений між сторонами договір № 58 від 07.07.06 розірваним.

Також доведеною позивачем суд вважає суму попередньої оплати, набуту виконавцем безпідставно (сплачену замовником та не погашену виконавцем виконанням) в розмірі 382661,64 грн.

Крім того, статті 224 Господарського кодексу України, 623 Цивільного кодексу України встановлюють обов’язок учасника господарських відносин, що порушив зобов’язання, відшкодувати збитки суб’єкту, права та законні інтереси якого порушені.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З метою настання реального виконання невиконаних виконавцем робіт та узгодження проекту  замовником укладені договори зі сторонніми підприємствами:

- договір № 2978 від 25.04. 2007р. – з Державним підприємством „Донецький експертно-технічний центр”, обсяг робіт – експертиза робітничого проекту „Зовнішнє електропостачання (РП-6 кВ) заводу феросплавів в Харцизьку Донецької області”, оплачено замовником платіжним дорученням № 427 від 26.04.07 на суму 296,64 грн.;

- договір № 564 від 27.01. 2007р. – з Державним підприємством „Донецький експертно-технічний центр”, обсяг робіт – експертиза робітничого проекту „Зовнішнє електропостачання (ЛЕП-6 кВ) заводу феросплавів в Харцизьку Донецької області”, оплачено замовником платіжним дорученням № 146 від 07.02.07 на суму 828,51 грн.;

- договір № 36/02 від 12.02. 2007р. – з Приватним підприємством „ТЕД”, обсяг робіт – консультація по монтажу печі ІАТ 1/04,3М та інспектування цього обладнання, оплачено платіжним дорученням № 5 від 30.01.07 на суму 1800,00 грн.;

- договір № 327 від 29.02. 2007р. – з Приватним підприємством „Харцизький центр земельного кадастру”, обсяг робіт – кадастрова (тахеометрична) зйомка земельної ділянки, оплачено платіжним дорученням № 18 від 18.09.06 на суму 5000,00 грн., № 90 від 12.10.06 на суму 7095,33 грн.;

- договір № Р-50/06 від 21.12.2006р. – з Приватним підприємством „Союз-ЮТАПС”, обсяг робіт – роботи на кабельній та повітряній ділянці лінії 6кВ, зовнішнє електропостачання „Цеху по виробництву кольорового лиття та лігатур”, роботи з налагодження та випробування по РП-6кВ, оплачено платіжними дорученнями № 436 від 27.04. 2007р., 523 від 16.05. 2007р., 569 від 18.06. 2007р., 538 від 08.06. 2007р. на загальну суму 70000,00 грн., не сплачено робіт на суму 3246,80 грн.;

- оплата вартості оцінки обладнання та матеріалів суб’єкту оціночної діяльності – 2000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 20/05 від 20.05. 2007р..

При цьому судом досліджено, що вказані витрати здійснені замовником з метою відновлення свого  порушеного права (реального виконання робіт та узгодження проекту), що є для нього реальними збитками, заподіяними виконавцем.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд заперечення відповідача до уваги не приймає та вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

В обґрунтування своїх заперечень виконавець посилається на те, що замовником прихований від суду факт того, що йому (замовнику) було заборонено виконувати роботи, які є предметом договору, про що, з посиланням на п. 2 ст. 226 Господарського кодексу України, замовник мав повідомити виконавця. Неповідомленням про це та надання нечинного дозволу міськради виконавець вважає введенням його в оману.

Всупереч зазначеному судом досліджено, що рішення Харцизької міської ради № 5/9-365 від 30.11.2006р. „Про надання дозволу на розробку проектної документації на реконструкцію будівлі електродного цеху з метою встановлення можливості розміщення ливарного виробництва кольорових металів та лігатур в м. Харцизьку, пмт. Гірне, третя ділянка б/н.” визнано неправомірним і незаконним тільки постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06. 2007р., зупинення його дії до вказаної дати або його не чинність не підтверджено матеріалами справи.

Крім того, „реконструкція будівлі”, про що йдеться в наведеному рішенні органу місцевого самоврядування, не стосується предмету договору – „проектування, дефектування, доукомплектування, монтаж, запуск в експлуатацію силових агрегатів технологічних плавних устаткувань”, тобто перешкод в здійсненні зазначених робіт виконавцем суд не вбачає.

Крім того, умовами договору чітко передбачений обсяг робіт, який мав здійснити виконавець, будь-яких посилань на дозволи міськради в ньому не міститься, тому в даному випадку невиконання узгоджених та оплачених замовником робіт сталося виключно за безпідставними та необґрунтованими висновками виконавця.

Посилання виконавця на те, що висновок експерта не відповідає чинним стандартам по оцінці та надає йому підставу згідно п. 62 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав” звернутись до іншої установи, яка наділена правом проведення аналогічних оцінок, на предмет отримання рецензії, не підкріплені ініціативою виконавця щодо проведення такої рецензії.

За приписом ст.ст 17, 32 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” відповідальність за достовірність інформації, за недостовірність чи необ’єктивність оцінки майна несуть оцінювачі та суб’єкти оціночної діяльності.

Висновок експерта про вартість майна є чинним до цього часу, суд не має підстав вважати хибним його висновок, постановлений на власний розсуд суб’єкта оціночної діяльності та з застосуванням чинних норм та приписів.

Відносно твердження виконавця про те, що об’єктом оцінки були тільки матеріали та устаткування без врахування вартості робіт по монтажу, а тому розрахунок збитків є неправильний, виконавець в своїх запереченнях не надає доказів та не підтверджує вартості монтажу первинними документами. Крім того розрахунок за виконання робіт згідно з п. 2.4 договору здійснюється тільки після підписання акту приймання-передачі, тому до цього часу такі роботи не сплачуються та враховуватися не повинні.

За таких обставин, враховуючи, що первісний позов доведений позивачем, відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, виходячи з того, що заперечення відповідача проти позову є недоведеними, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка до Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк про  визнання договору № 58 від 07.07.2006р. розірваним у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань, повернення грошових коштів у розмірі 382661,64 грн., які складають суму невиконаних робіт і які отримані безпідставно, та стягнення збитків в розмірі 90267,28 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати за подачу первісного позову, в тому числі в частині майнового та немайнового спору,  покладаються на відповідача повністю.

Відносно заявленої виконавцем зустрічної позовної заяви про визнання укладеного між сторонами договору  № 58 від 07.07.2006р. правочином, укладеним від впливом обману, та недійсним, а також визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді, суд виходить з наступного:

За приписом ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов’язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Такий спосіб захисту як визнання договору  правочином, укладеним від впливом обману, визнання факту того, що позивачу заподіяні збитки, не є встановленими вищевказаною нормою, іншими законами чи договором способами захисту порушеного права, що позбавляє особу права звернення з таким позовом до суду.

Заявлення в позові матеріальних збитків, розмір яких буде визнаний в суді, суперечить приписам п. 3 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, яким обов’язок зазначення ціни позову покладається на позивача.

Відносно визнання договору № 58 від 07.07.2006р. недійсним за підстав введення виконавця в оману, оскільки замовник шляхом обману понудив виконавця порушувати вимоги діючого законодавства України, коли вимагав від нього проведення робіт, на які в подальшому була накладена заборона, слід зазначити:

Стаття 215 Цивільного кодексу України встановлює підставою недійсності правочину - недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема, якщо зміст правочину суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним тощо.

За приписом ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Істотне значення має оман щодо природи правочину, прав та обов’язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Проте, як визначено судом в процесі розгляду справи, наявність чи відсутність у замовника дозволу на будівництво (реконструкцію) об’єкту, який дає право на проведення проектних робіт, а також вищевказане рішення Харцизької міської ради № 5/9-365 від 30.11.2006р., не може впливати на зміст правочину – договору підряду та не звільняє виконавця від виконання його зобов’язань в натурі.

Одночасно, закрите акціонерне товариство  „Інженерні технології України” згідно з його статутом не є особою, на яку покладені повноваження щодо контролю чи перевірки підстав здійснення замовником будь-яких робіт. Відповідальність за здійснення окремих робіт без відповідного дозволу покладається на особу, яка замовила роботи, а не на виконавця.

До того ж, як встановлено судом вище, виконавцеві замовлені роботи з проектування ... силових агрегатів технологічних плавних устаткувань, а не з  реконструкції будівлі, дозвіл на що згодом скасовано.

Суд звертає увагу також на те, що виконавець до цього часу не повернув замовникові грошові кошти, одержані ним в рахунок здійснення майбутніх робіт, що спростовує його доводи відносно сприймання договору як недійсного.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, виконавцем всупереч вимогам ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено його доводів щодо визнання договору недійсним.

За таких обставин, враховуючи викладене, зустрічні позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка про визнання укладеного між сторонами договору  № 58 від 07.07.2006р. правочином, укладеним від впливом обману, визнання договору  № 58 від 07.07.2006р. недійсним, визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді, підлягають залишенню без задоволення за недоведеністю.

Судові витрати за зустрічними позовними вимогами підлягають віднесенню на ЗАТ „Інженерні технології України” м. Донецьк, оскільки в його позові відмовлено.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16, 22, 526, 610, 611, 612, 623, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК  України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка до Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк про  визнання договору № 58 від 07.07.2006р. розірваним у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань, повернення грошових коштів у розмірі 382661,64 грн., які складають суму невиконаних робіт і які отримані безпідставно, та стягнення збитків в розмірі 90267,28 грн. задовольнити.

Визнати договір № 58 від 07.07.2006р., укладений між  Товариством з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка та Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України” м. Донецьк, розірваним у зв’язку з невиконанням Закритим акціонерним товариством „Інженерні технології України” м. Донецьк своїх зобов’язань.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” (83062, м. Донецьк, вул. Ткаченка, 129, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” (86108, м. Макіївка Донецької області, вул. Свердлова, 10, ) грошові кошти у розмірі 382661 грн. 64 коп., які складають суму невиконаних робіт і які отримані безпідставно, збитки в розмірі 90267 грн. 28 коп., витрати по сплаті держмита в частині немайнового спору в розмірі 85 грн. 00 коп., витрати по сплаті держмита в частині майнового спору в розмірі 4729 грн. 30 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Інженерні технології України” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Феротрейд” м. Макіївка про визнання укладеного між сторонами договору  № 58 від 07.07.2006р. правочином, укладеним від впливом обману, визнання договору  № 58 від 07.07.2006р. недійсним, визнання, що позивачу незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки, розмір яких буде визнаний в суді, відмовити за недоведеністю.

Витрати по сплаті судових витрат за подачу зустрічного позову покладаються на Закрите акціонерне товариство „Інженерні технології України” м. Донецьк.

У судовому засіданні  06.08.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя

3 прим.