ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/250

25.07.07

За позовом                    Закритого акціонерного
товариства "Отіс"

До                              Комунального
підприємства "ЖЕО - 109"

Про                              стягнення 45554,88 грн.

Суддя
Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача          Мацюк В.В. -представник (дов. № 3 від
05.01.07р.)

Від відповідача          Бабич В.М. -представник (дов. № 191
від 02.04.07 р.)

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Комунального підприємства "ЖЕО - 109" про стягнення основного
боргу у розмірі 45 554,88 грн., який виник внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов договору № D 24М 0203 від 01.01.06 р. на повне технічне
обслуговування та ремонт ліфтів.

Ухвалою суду від 08.05.07 р. за
зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/250 та
призначено розгляд справи на 05.07.07 р.

05.07.07 р. представник відповідача
надав відзив вих. б/н від 05.07.07 р. відповідно до якого відповідач
підтверджує наявність заборгованості перед позивачем, але у меншому розмірі ніж
зазначено у позові, оскільки відповідачем частково погашено заборгованість у
розмірі 8 000 грн. (пл. доручення № 314 від 15.05.07 р., № 291 від 07.05.07 р.
та № 209 від 05.04.07 р.).

21.06.07 р. відділом діловодства
суду отримано від директора позивача клопотання про відкладення розгляду справи
в зв'язку з тим, що представник позивача-начальник сектору по роботі з
дебіторами юридичного відділу Мацюк В.В. знаходиться у щорічній відпустці, а
тому не може прийняти участь у судовому засіданні.

Клопотання задоволено.

Ухвалою суду від 05.07.07 р. розгляд
справи відкладено на 25.07.07 р.

Представник Позивача в судовому
засіданні 25.07.07 р. не заперечив про надходження від Відповідача коштів у
розмірі 8000 грн., однак зазначив, що ця сума була віднесена до поточних
платежів: 5000 грн. -за січень 2007 р., 1000 грн. -за квітень 2007 р., 2000
грн. -за травень 2007 р.

Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 р. між сторонами
укладено договір на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів № D 24М 0203
(далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
Позивач прийняв на себе зобов'язання щодо виконання робіт з технічного
обслуговування та ремонту ліфтів за формою повного технічного обслуговування
(далі - Роботи).

Згідно п.4.1 Договору Відповідач
зобов'язаний щомісячно проводити оплату вартості Робіт у відповідності п.1.3
Договору.

Відповідно до Додатку до Договору
“Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та
підйомників з 01.01.2006 р.” вартість Робіт в місяць складала 28742,40 грн.

Позивач свої зобов'язання по
Договору виконав належним чином, що підтверджується актами виконаних робіт: №
422М 0203 за серпень 2006 р., за вересень 2006 р., за жовтень 2006 р., за
листопад 2006 р. та за грудень 2006 р.

Однак, відповідач не сплатив обсяги
виконаних Робіт за період з серпня по грудень 2006 р.

Таким чином, Відповідач неналежно
виконав взяті на себе за Договором зобов'язання, тим самим порушив умови
Договору.

Отже, станом на день розгляду
спору, заборгованість Відповідача перед Позивачем за виконані Роботи становить
45554,88 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке:

Внаслідок укладення договору, між
сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та
обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1
статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну
дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної
статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти
виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із
суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу
України).

Отже, факт порушення Відповідачем
договірних зобов'язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених Позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача суми боргу в розмірі 45554,88 обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій Відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів
статті 49 ГПК України, покладаються на Відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст.
526, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85
ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального підприємства
"ЖЕО - 109" (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 31-А, код
26385523, р/р 0077 в філія АКІБ “Укрсиббанк” Київське регіональне
управління, МФО 300733) на користь Закритого акціонерного Товариства
«ОТІС»(03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32, код 14357579, р/р 260002967 в
АППБ “Аваль”, МФО 300335) 45554 (сорок п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири)
грн. 88 коп. основного боргу, 455 (чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 55 коп.
державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя
Л.В.Прокопенко