ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.07р.

Справа № 33/352-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЕРІЯ", м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя  Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Бачинська І.А., доручення від 12.09.2007 року

Від відповідача: Підберезний О.А., довіреність № 4/11-67 від 29.01.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про визнання за позивачем права власності  на самочинну добудову: літ.  НIV –1 –прибудови, загальною площею 7,8 м.кв. відповідно до зовнішніх обмірів, яка складається з поз. 19- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв., відповідно до внутрішніх обмірів, поз.20- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв. відповідно до внутрішніх обмірів, поз. 21- коридор, загальною площею 3,6 м. кв. відповідно до внутрішніх обмірів, Н V   - 1 –тамбур, загальною площею 1,3 м.кв., літ. Ф-1 –самочинно проведено переобладнання в літ. Н11 -2 ,а саме поз. 18 –кабінет, загальною площею 15,6 м.кв., поз. 37-хол, загальною площею 28, 9 м.кв., поз. 38 –кабінет, загальною площею 17, 4 м.кв. , поз. 39 –тамбур, загальною площею 0,6 м. кв. ,  поз. 40 –шафа, загальною площею 0,6 м.кв., поз. 41 –шафа, загальною площею 0,4 кв. , поз. 42 –загальною площею 1,9 м.кв. розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Коротка  41,    без додаткових актів вводу в експлуатацію.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що йому на праві  колективної власності належать об’єкти нерухомого майна:  частина будівлі складів №№ 1,2,3 літ. К-2 приміщення № 1 поз. 1-4, 16-18 загальною площею 671, 7 кв. м., частина будівлі складу № 4-1 літ. Н-1 ,  Н11-2- приміщення № 1 поз. 10-13, 18 загальною площею 510, 9 кв. м., частина будівлі допоміжно –побутового корпусу літ. Н1-2, Н111-1, приміщення № 1 поз. 1-6 загальною площею 85, 6 кв. м., літ М-1 будівля прохідної загальною площею 17, 4 кв. м., літ. Е, Ж –металеві склади  ,  але позивачем  в зв'язку з виробничою необхідністю було виконано самочинні прибудови   по вул. Коротка,  41  , м. Дніпропетровськ , які  відповідають  будівельним нормам та правилам, право власності на вказані самочині прибудови за позивачем не визнано.

Відповідач  в судовому  засіданні не заперечував проти   задоволення позовних вимог.

Заслухавши представника позивача та відповідача,  дослідивши матеріали справи господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.09.2001 р. № 2132  ТОВ "КОТЕРІЯ" видано свідоцтво про право власності  на нерухоме  майно відповідно до Додатку :   частина будівлі складів №№ 1,2,3 літ. К-2 приміщення № 1 поз. 1-4, 16-18 загальною площею 671, 7 кв. м., частина будівлі складу № 4-1 літ. Н-1 ,  Н11-2- приміщення № 1 поз. 10-13, 18 загальною площею 510, 9 кв. м., частина будівлі допоміжно –побутового корпусу літ. Н1-2, Н111-1, приміщення № 1 поз. 1-6 загальною площею 85, 6 кв. м., літ М-1 будівля прохідної загальною площею 17, 4 кв. м., літ. Е, Ж –металеві склади.

ТОВ "КОТЕРІЯ" було виконано самочинно прибудови: літ.  НIV –1 –прибудови, загальною площею 7,8 м. кв. відповідно до зовнішніх обмірів, яка складається з поз. 19- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв., відповідно до внутрішніх обмірів, поз.20- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв. відповідно до внутрішніх обмірів, поз. 21- коридор, загальною площею 3,6 м. кв. відповідно до внутрішніх обмірів, Н V   - 1 –тамбур, загальною площею 1,3 м.кв., літ. Ф-1 –самочинно проведено переобладнання в літ. Н11 -2, а саме поз. 18 – кабінет, загальною площею 15,6 м.кв., поз. 37-хол, загальною площею 28, 9 м.кв., поз. 38 –кабінет, загальною площею 17, 4 м.кв. , поз. 39 –тамбур, загальною площею 0,6 м. кв.  поз. 40 –шафа, загальною площею 0,6 м.кв., поз. 41 –шафа, загальною площею 0,4 кв. , поз. 42 –загальною площею 1,9 м.кв.

За результатами обстеження Придніпровською Державною академією будівництва та архітектури  позивачу надано технічний висновок про стан несучих конструкцій нежитлового приміщення , розташованого за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Коротка , 41 , з якого вбачається, що основні несучі конструкції відповідають будівельним нормам і правилам , державним будівельним нормам, державним стандартам України, чинному законодавству, пожежної безпеки, санітарно –гігієнічним вимогам, вимогам освітлення, інсталяцій необхідним при прийнятті приміщень в цілому до експлуатації, знаходяться в нормальному стані та придатні для подальшої експлуатації  і відповідності з цільовим призначенням.

13.03.2006 р.  № 273-Д вищезазначені добудови у відповідності до проекту відведення земельної ділянки  розташовані на земельній ділянці загальною площею                  0, 2057 га, яка передається у оренду строком на п'ятнадцять років та на земельній ділянці загальною площею 0, 0563 га , яка передається у спільну оренду.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначені  самочинні добудови були проведені без належного дозволу та погодженого певними організаціями проекту.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок,  будівля,  споруда,  інше нерухоме майно вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Визнання  права власності на спірне нерухоме майно за Позивачем - не порушує права інших осіб .

Відповідно  до п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених  будівництвом об’єктів, затвердженого Постановою КМУ № 1243 від 22.09.2004, прийняття в  експлуатацію  закінчених  будівництвом об'єктів полягає  у  підтвердженні державними   приймальними комісіями  відповідності об’єкту нормативним вимогам.

Як встановлено наданими до матеріалів справи технічним висновком, спірні об’єкти нерухомості відповідають нормативним вимогам та придатні для експлуатації.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Позивача шляхом визнання за ним права власності на спірне майно без додаткових актів введення в експлуатацію.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд також виходив із наступного.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом  власності  є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від  волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку  в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого  інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Якщо  спір  виник  внаслідок  неправильних    дій    сторони, господарський   суд  має  право  покласти  на  неї  державне  мито незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач  самочинно  збудував вказане нерухоме майно, господарський  суд  вважає за необхідне  покласти  на  нього  державне  мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 376 Цивільного кодексу України, статтями 33, 49, 82- 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за  Товариством з обмеженою відповідальністю "КОТЕРІЯ" (49036, м. Дніпропетровськ,  пр. Карла Маркса, буд 95 , )  право  власності  на самочинно добудову: літ.  НIV –1 –прибудови, загальною площею 7,8 м.кв. відповідно до зовнішніх обмірів, яка складається з поз. 19- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв., відповідно до внутрішніх обмірів, поз.20- вбиральня, загальною площею 1,5 м.кв. відповідно до внутрішніх обмірів, поз. 21- коридор, загальною площею 3,6 м. кв. відповідно до внутрішніх обмірів, Н V   - 1 –тамбур, загальною площею 1,3 м.кв., літ. Ф-1 –самочинно переобладнання в літ. Н11 -2 , а саме поз. 18 –кабінет, загальною площею 15,6 м.кв., поз. 37-хол, загальною площею 28, 9 м.кв., поз. 38 –кабінет, загальною площею 17, 4 м.кв. , поз. 39 –тамбур, загальною площею 0,6 м. кв.  поз. 40 –шафа, загальною площею 0,6 м.кв., поз. 41 –шафа, загальною площею 0,4 кв. , поз. 42 –загальною площею 1,9 м.кв. розташованих по вул.. Коротка, 41,  м. Дніпропетровськ ,  без додаткових актів введення в експлуатацію.

Суддя

І.А. Рудовська