Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                                                           7-99-18
РІШЕННЯ

21 серпня  2007 року                                                                                              Справа № 14/175

За позовом: Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора (вул.Коцюбинського,57, м. Чернігів) в інтересах держави, в особі: Комунального підприємства „Чернігівводоканал”, вул.Жабінського,15, м. Чернігів, 14017

До відповідача: Закрите акціонерне товариство Комвольно-суконна компанія „Чексіл”, вул.Щорса,66, м. Чернігів, 14000

Про  стягнення   42756грн. 59коп.

Суддя   Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача:  Богаєвська І.В., начальник юридичного відділу, довіреність №4 від 12.03.07р.

Від відповідача: Сидоренко Н.Д. начальник юридичного відділу, довіреність №20 від05.04.2007р.

Від прокуратури: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівським міжрайонним природоохоронним прокурором в інтересах держави в особі Комунального підприємства „Чернігівводоканал” подано позов про стягнення з відповідача 42756грн.59коп. за перевищення гранично - допустимих концентрацій в стічних водах в січні та березні 2005р., що були скинуті в міську каналізацію згідно договору №6011/443 від 01.11.2005р. на водопостачання та водовідведення.

Представники сторін в судовому засіданні заявили усне клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

09.07.07р. від відповідача до суду по пошті надійшло клопотання № 02/02/4-1233, в якому просить припинити провадження у справі, посилаючись на те, що прокурор звернувся до суду не в інтересах держави, а в інтересах комунального підприємства „Чернігівводоканал”, яке згідно Рішення Конституційного Суду №3-рп/99 від 08.04.1999р. не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідач зазначає, що по аналогічній справі з тими ж сторонами є рішення Вищого господарського суду України від 16.11.2005р., яким скасовано рішення господарського суду Чернігівської області та постанова Київського апеляційного господарського суду, в яких природоохоронний міжрайонний прокурор виступає в інтересах держави, в особі комунального підприємства „Чернігівводоканал”.

Вказане клопотання судом не задоволено, оскільки прокурором визначено в чому полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву вих.№02/02/4-132 від 18.07.07р., в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у позові, посилаючись на те, що по рахунку №7/6-734-5 від 21.04.05р. взагалі не було перевищення ДК шкідливих речовин, оскільки згідно протоколу №19 вимірювань показників складу та властивостей проб стічних вод ЗАТ КСК „Чексіл” контрольної проби від 26.01.05р., проведеним відділом аналітичного контролю та моніторингу результат вимірювань по показнику залізо складає –2,7мг/дм3. Відповідач також заперечує стосовно рахунку позивача №7/6-734-5 від 21.04.05р. посилаючись на проведення аналізу контрольної проби незалежною лабораторією у відділі аналітичного контролю та моніторингу Державного управління екології та природних ресурсів у Чернігівській області, згідно якого концентрація заліза в контрольній пробі склала –1,82мг/дм3. Відповідач зазначає, що про результати аналізу було повідомлено позивачу листом №591 від 27.04.05р. Крім того, відповідач стверджує, що позивачем порушені вимоги ст.6.2.16 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова стосовно відбору проб 14.03.05р., оскільки про порушення ДК у стічних водах відповідача було повідомлено на 8-й день –телефонограма від 22.03.05р.

Прокурор був належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив:

Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача кошти за скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій згідно проведених аналізів відбору проб стічних вод від відповідача в січні та березні 2005р., суд приходить до висновку, що необхідно керуватися договором, який діяв в цей період, а саме укладеним між сторонами договором №6011 від 24.12.2003р. на водопостачання та водовідведення.

24.12.2003 року між сторонами було укладено договір № 6011 на водопостачання та водовідведення та угоду про зміну і доповнення договору № 6011.

Відповідно до розділу першого договору позивач взяв на себе зобов’язання забезпечити відповідача питною водою в розмірі встановленого ліміту та приймати від відповідача стічні води в розмірі спожитої води, а також виконувати ремонт та заміну приладів обліку холодної води по заявкам і за рахунок відповідача, виконувати роботи з перекриття вводів, приєднання до систем водопостачання, усунення ушкоджень, прочистки та промивання водопровідних та каналізаційних мереж, які знаходяться на балансі у відповідача згідно його замовлень та за його рахунок. Відповідач зобов’язується оплачувати надані йому послуги, не допускати скидання в каналізацію дощових та талих вод, вивозити відходи на звалище, зливну станцію.

Як зазначено в договорі, він укладений відповідно до “Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України”, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України  від 01.07.1994р. №65, Правил приймання стічних вод підприємств у каналізаційні мережі м. Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради № 73 від 16.03.98р.

20.10.2003р. за №290 міськвиконкомом було прийнято рішення, яким затверджені та введені в дію з 01.11.03р. „Правила приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м.Чернігова”, у зв’язку з чим втратили чинність „Правила приймання стічних вод підприємств у каналізаційні мережі м. Чернігова”, затверджених рішенням Чернігівської міської ради № 73 від 16.03.98р.

У пункті п.3.6 договору (з урахуванням угоди про зміну і доповнення до договору) сторони визначили перелік допустимих концентрацій забруднень, розрахунки за скидання яких здійснюються за діючим тарифом.

Згідно п.3.7 договору скидання відповідачем стоків з перевищенням гранично допустимих концентрацій сплачується за підвищеним тарифом, який стягується за весь об’єм стічних вод, скинутих підприємством з часу проведення водоканалом (позивачем у справі) попереднього аналізу стічних вод до моменту фіксації порушення, але не більше одного календарного місяця.

У відповідності до Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м.Чернігова, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому № 290 від 20.10.03р. (далі –Правила), позивачу надано право з метою  контролю якості стічних вод  здійснювати відбір разових проб.

Порядок відбору проб визначений п. 6.2 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова.

Відповідно до підпунктів 6.2.2- 6.2.7 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова, при здійснені відбору проб обов’язково здійснюється відбір робочої проби та контрольної проби. Відбір проби для підприємства здійснюється за бажанням підприємства. Робоча проба передається в хімічну лабораторію, а контрольна проба маркується, опечатується водоканалом та скріплюється підписами представників водоканалу і підприємства і зберігається в холодильній шафі водоканалу.

У відповідності до п.6.2.14 Правил, відібрані проби реєструються  у “Журналі-акті відбору проб стічних вод підприємств.”

Як вбачається із матеріалів справи, в січні та березні 2005 року відповідачем було здійснено відбір проб на проведення аналізу на перевищення ГДК забруднень в стічних водах.

Відповідно до п. 6.2.16 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова при виявленні перевищення допустимих концентрацій забруднень, водоканал у семиденний  термін з моменту відбору проби зобов’язаний повідомити абонента, шляхом направлення листа-повідомлення або телефонограми, а потім пред’явити йому до сплати відповідний рахунок з урахуванням підвищеного тарифу, який повинен бути оплачений  підприємством в 10 денний  термін після отримання.

У відповідності до Угоди про зміну і доповнення до договору № 6011 від 24 грудня 2003 року допустима концентрація забруднення а зокрема заліза не повинна перевищувати 3,0г/м3 .

Позивач, відповідно до вимог п. 6.2.16 Правил, направив відповідачеві телефонограму, яка прийнята відповідачем 31.01.05р., та в якій повідомляється про перевищення гранично допустимих концентрацій по залізу -4,24 (3,0)мг/дм3 в стічних водах відібраних 24.01.05р.

Позивачем в підтвердження повідомлення відповідача про порушення допустимих концентрацій у стічних водах підприємства, відібраних 14.03.05р., та результати хімічного аналізу –перевищення ПДК по залізу –3,96 (3,0) мг/дм3 подано витяг з журналу телефонограм по підприємствам, в якому датою повідомлення відповідача зазначено 22.03.2005 року 08 год. 40 хв.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок. Відбір проб було здійснено 14.03.05р., відповідно семиденний термін рахується з 15.03.05р. і закінчується 21.03.05р.

Таким, чином позивач повідомив відповідача про порушення допустимих концентрацій у стічних водах підприємства, відібраних 14.03.05р., на 8 день, тобто з порушення п.6.2.16 Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова.

За результатами проведених аналізів, позивачем були виставлені відповідачу рахунки №7/6-734-5 від 21.04.2005 на суму 13972,31грн. та № 7/6-399-3 від 28.02.2005 на суму 28784,28грн. за перевищення ГДК забруднюючих речовин в стічних водах на загальну суму 42756,59грн. Вказані рахунки були направлені позивачем відповідачу на оплату відповідно 22.04.05р. та 03.03.05р.

Відповідач не погоджуючись із результатами аналізів стічних вод проведених позивачем звернувся до останнього (лист №68 від 26.01.05р. та лист №343 від 16.03.05р.) з пропозицією провести аналіз стічних вод в незалежній лабораторії акредитованій у даній галузі.

26.01.2005р. відділом аналітичного контролю та моніторингу Державного управління екології та природних ресурсів в Чернігівській області було проведено незалежний аналіз стічних вод відібраних 24.01.05р., згідно якого рівень заліза в воді склав 2,7мг/дм3 при нормі 3,0 мг/дм3, про що було складено відповідний протокол № 19 .

Акт №2 від 16.03.05р. про контрольний аналіз проб стічних вод відібраних 14.03.05р., який проведений в лабораторії Державного управління екології та природних ресурсів в Чернігівській області, свідчить про те, що вміст заліза складає –1,82 мг/дм3.

Позивач не спростував результати аналізів стічних вод відповідача проведених незалежною лабораторією акредитованою в даній галузі.

Як вбачається із матеріалів справи, виставлені позивачем рахунки, відповідачем не оплачені та оспорені - лист №362 від 17.03.05р. та №591 від 27.04.05р.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти висновків аналізів проведених в незалежній лабораторії акредитованій в даній галузі.

Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що позивач не надав суду належних доказів що підтверджують перевищення позивачем гранично допустимих норм забруднюючих речовин у стічних водах підприємства.

У відповідності до ст.ст. 33,34  Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність належних доказів, які підтверджують факт скидання стічних вод відповідачем з перевищенням концентрації забруднюючих речовин, а тому позовні вимоги позивача є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 50, 70, 95, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 44, 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст.33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                   Н.Ю.Книш

Рішення підписано 27.08.07р.

Суддя                                                                                                 Н.Ю.Книш