ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" липня 2007 р.
Справа  №  6-15/229-06-6377

За позовом :       Товариства з обмеженою відповідальністю „Пруди”, с. Випасне

До відповідача : Колективного рибогосподарського аграрного підприємства „Заря”,

с. Шабо

про стягнення 221280грн.  майнової шкоди

Суддя                                Демешин О.А.

Представники:

Від позивача :  Медвєдєв Ю.В. - довіреність

Від відповідача :   Лапчик М.О. –голова КРАП «Заря»

Суть спору:  Товариством з обмеженою відповідальністю „Пруди” (далі - позивач) надано позов до Колективного рибогосподарського аграрного підприємства „Заря” (далі - відповідач) про відшкодування майнової шкоди у сумі 221 280,00 грн.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 09.07.2007 р.

В С Т А Н О В И В :

Малим підприємством „Пруди” правонаступником якого є ТОВ „Пруди” (позивач) 30.08.1991р. було укладено з КРАП „Заря” (відповідач) договір купівлі-продажу частини ставкового господарства, відповідно до умов якого, відповідач на підставі рішення правління № 12 від 28.08.1991 р. продав, а позивач купив незавершену реконструкцію ставкового господарства, яке розташоване на території Випаснянського сільського господарства.

28.09.2005 р. рішенням господарського суду Одеської області, що набрало  законної чинності, було визнано право власності за позивачем на цілісний майновий комплекс товарно-рибного господарства на правому березі Дністровського лиману у с. Випасне, що розташований на земельній ділянці площею 380 га.

З 1991 р. позивач володіє, користується товарним рибним господарством та здійснює на даному об'єкті господарську діяльність з вирощування риби.

Однак, відповідач чинив перешкоди позивачу у здійсненні господарської діяльності. Так, рішенням господарського суду Одеської області від 14.02.2005 р. по справі № 16/345-04-8807 було частково задоволено позов ТОВ „Пруди” до КРАП „Заря” про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності та стягнення 28 000 грн., а саме з відповідача стягнуто заподіяну шкоду в сумі 28 000 грн. Зазначеним рішенням суду, встановлено, що відповідач вжилв заходи щодо усунення позивача від експлуатації товарно-рибного господарства, а також рішенням комісії відповідача було заборонено позивачу експлуатацію насосної станції, що спричинило загибель риби, яка йому належить. Вказані дії відповідача судом були визнані такими, що порушують права позивача.

Як встановив суд, відповідач продовжує усувати позивача від експлуатації товарно-рибного господарства, чинить перешкоди останньому у експлуатації насосної станції. У  зв'язку з протиправними діями керівництва підприємства відповідача, а саме: блокування насосної станції, позивачу була заподіяна матеріальна шкода.

Блокування насосної станції мало місцеь 22.05.2005 року, що підтверджується  актом від 23.05.2005 р.

У недоловлюваному ставку (меліосеті) знаходились виробники –60 шт., зарибок - 3,5 тонн. У ставку № 1 знаходиться на вирощуванні 10 тонн трьохліток товарної риби.

Позивач в своїх поясненнях зазначає, що рівень води у ставках спав до критичної відмітки, погіршився гідрохімічний режим. У вказані пруди необхідна була підкачка води насосною станцією для підняття рівня води та покращення гідрохімічного режиму. При неодноразовому зверненню до керівництва відповідача із проханням допустити до насосної станції, позивачу було відмовлено.

22.05.2005 року у результаті різкого підвищення температури та низького рівня води у ставках відбувся замор.

У ставку № 4 загинуло 48 шт. виробників коропу загальною вагою 336 кг та зарибок коропу вагою 240 кг, у зв'язку з цим позивачу нанесено майнову шкоду в розмірі                         13 680 грн.

У ставку № 1 загинуло 3200 кг риби, в результаті чого була нанесена майнова шкода у розмірі 25600 грн., що також підтверджується відповідним актом.

В результаті блокування насосної станції не було можливості закачати воду в пруд-регулятор, належний позивачу, що забезпечує подачу води в інкубаційний цех, у зв'язку з цим було повністю зірвано інкубацію коропу та рослиноїдних риб.

В результаті непроведення інкубації відповідно до довідки іхтіологічної лабораторії Держдепартаменту рибного господарства від 21.07.2005 р. позивач зазнав матеріальної шкоди на суму 182 000 грн.

Таким чином, загальна шкода в результаті блокування насосної станції становить 221280 грн.

Відповідач позов не визнає з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд  вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного:

Актом від 23.05.2005 р., що складений комісією у складі заступника сільського голови Випаснянської сільської ради, завідуючого Випаснянської дільниці держветеринарної медицини, головного інженеру підприємства позивача, бригадира та трудових робочих, встановлено, що в результаті блокування насосної станції, пруд  № 4 не був повністю виловлений.

Так, в меліосеті пруду протяжністю біля 2 км, рівень води якої склав 30-40 см, знаходились 60 виробників та приблизно 3,5 тони зарибок. При неодноразовому зверненні до керівництва відповідача із проханням допустити до насосної станції позивача було відмовлено.

22.05.2005 року в результаті різкого підвищення температури та низького рівня води в меліосеті у пруду відбувся замор, у зв'язку з чим загинуло 48 шт. виробників коропу загальною вагою 336кг та зарибок коропу вагою 240кг. У зв'язку з цим позивачу нанесено майнову шкоду в розмірі 13680 грн. згідно довідки-розрахунку матеріальної шкоди, нанесеної позивачу загибеллю виробників та зарибку, та шкоди від непроведення інкубації 2005 р. позивача.

Одочасно, згідно акту від 23.07.2005 р. про нанесення шкоди відповідачу, у ставку               № 1 загинуло 3200 кг риби, в результаті чого була нанесена майнова шкода у розмірі                         25 600 грн. згідно зазначеної довідки - розрахунку.

Вказаним актом від 23.07.2005 р. було встановлено, що в результаті блокування насосної станції не було можливості закачати воду в пруд-регулятор, належний позивачу, що забезпечує подачу води в інкубаційний цех, у зв'язку з цим було повністю зірвано інкубацію коропу та рослиноїдних риб.

Так, в результаті непроведення інкубації відповідно до довідки іхтіологічної лабораторії Держдепартаменту рибного господарства від 21.07.2005 р. підприємство позивача зазнало шкоди, розмір якої згідно вищевказаної довідки-розрахунку становить 182 000 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдана шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

З наведених положень чинного законодавства України вбачається, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; а також наявність вини заподіювача шкоди. Наведені підстави деліктної відповідальності є загальними, оскільки їх наявність необхідна переважно для всіх випадків відшкодування шкоди. В свою чергу, відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення звільняє сторону від цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки її поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Так, майнова шкода полягає у знеціненні майнової сфери потерпілого, що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника, у зв'язку з чим за загальним правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода (втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника) підлягає відшкодуванню особою, яка безпосередньо завдала шкоду.

Наявність та розмір майнової шкоди, заподіяної відповідачем шляхом блокування насосної станції підтверджується фактом загибелі риби, а саме: 48 шт. виробників коропу загальною вагою 336 кг, зарибок коропу вагою 240 кг загальною вартістю 13 680,00 грн.; 3200 кг риби загальною вартістю 25600,00 грн., а також, непроведенням інкубації коропу та рослиноїдних риб у кількості 150 шт. самок та 80 шт. самців, що також знайшло своє підтвердження у відповідному акті, а також довідкою-розрахунком майнової шкоди, яка ґрунтується на даних внутрішнього обліку товариства.

Обов'язковою умовою деліктної відповідальності є також причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою.

З актів про встановлення факту загибелі риби у ставках вбачається, що загибель риби спричинили саме неправомірні дії відповідача щодо блокування та заборони експлуатації насосної станції, завдяки роботі якої у вище перелічених ставках позивачем забезпечувався прийнятний гідрохімічний та кисневий режим вирощування риби.

Відповідач не надав суду доказів щодо правомірності своїх дій. Крім того, відповідач посилається на те, що станом на 22.05.2005р. був володільцем насосної станції. Тобто, тільки КРАП «Заря»могло забезпечити роботу насосної станції  по закачуванню води в ставкове господарство, яке належало позивачу.  Однак, відповідач не вжив заходів щодо недопущення зниження рівня води в цих ставках, що стало причиною загибелі риби.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Одеської області від 14.02.2005 р. у справі № 16/345-04-8807 за позовом ТОВ „Пруди” до КРАП „Заря” про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності та стягнення 28 000 грн. шкоди встановлено, що сторонами не було оформлено у встановленому порядку право власності на свою частину цілісного об’єкту ставкового господарства. Також цим рішенням встановлені неправомірні дії відповідача щодо припинення доступу працівників                   ТОВ „Пруди” до приміщення насосної станції та факт заподіяння шкоди позивачу у зв’язку з самовільним захватом насосної станції і усуненням позивача від її експлуатації, внаслідок чого загибла риба, тому з відповідача стягнуто 28 000 грн. заподіяної шкоди.

Таким чином, факт чинення відповідачем перешкод позивачу у користуванні насосною станцією та здійсненні статутної діяльності з вирощування та продажу риби підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Позивачем по справі, в підтвердження збитків у вигляді здійснення фактичних витрат, пов`язаних з придбанням ним риби., надані накладні на відпуск матеріалів з урахуванням ПДВ № 000289 від 11.05.2005 р. на суму 2000 грн.,   № 000278 від 03.05.2005р. на суму 4308 грн., № 000275 від 29.04.2005р. на суму 4884 грн., № 000273 від 27.04.2005р. на суму 3980 грн., № 000084 від 10.04.2005р. на суму 2400 грн., № 000081 від 09.04.2005р. на суму 6400 грн., № 000274 від 28.04.2005р. на суму 1040грн. та № 000267 від 23.04.2005р. на суму 2020 грн.

Факт знаходження у пруду №4  виробників карпа в кількості 48гтук вагою 336кг та зарибку карпа вагою 240кг підтверджується Актом про зариблення нагульного ставка від 24.06.2004р. та Актом комісії від 23.05.2005р., яким підтверджено кількість загиблої та утилізованої риби. Зазначений акт, крім робітників ТОВ «Пруди»,  підписано ще й посадовими особами Випаснянської сільської ради та служби державної ветеринарної медицини та Актом про нанесення збитків ТОВ «Пруди від 23.07.2005р.

Не підписання акту від 23.05.2005р. з боку КРАП «Заря», на думку суду, не може змінити вказаних в ньому показників щодо кількості загиблої риби.

Крім того, голова КРАП «Заря»відмовився підписувати ці акти, що підтверджується відповідними актами про відмову в ознайомленні та підписанні актів, складеними представниками ТОВ «Пруди»за участю посадових осіб управління сільського господарства, служби державної ветеринарної медицини та депутатом Одеської обласної ради.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Крім того, рішенням господарського суду Одеської області від 28.09.2005 р. у справі № 15-28-16/214-04-5106, що набрало законної чинності, задоволено зустрічний  позов ТОВ „Пруди” до КРАП „Заря” про визнання права власності та за позивачем визнано право власності на цілісний майновий комплекс товарно-рибного господарства на правому березі Дністровського лиману у с. Випасне, розташований на земельній ділянці площею 380 га. Так зазначеним рішенням встановлені наступні факти:

- Рішенням правління Рибколгоспу „Заря” № 12 від 28.08.1991р. дозволено передачу незавершеного будівництвам об’єкту „Реконструкція ТРГна правому березі Дністровського лиману” Малому підприємству „Пруди” (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю „Пруди”), що підтверджується витягом з протоколу № 12 від 28 серпня 1991 р.;

- за договором купівлі-продажу частини ставкового господарства, яке розташоване на території Випаснянського сільського господарства, від 30.08.1991 р., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Пруди” та Колективним рибогосподарським аграрним підприємством „Заря” і виконаний сторонами, ТОВ „Пруди” придбало об’єкт незавершеного будівництва реконструкції ТРГ; частина цілісного майнового комплексу, що залишилась, довгий час була предметом договору оренди між сторонами;

- згідно договору купівлі-продажу нерухомого та рухомого майна № 1 від 25.08.2005 р., укладеного між ТОВ „Пруди” та КРАП „Заря”, та акту приймання-передачі від 09.09.2005 р. ТОВ „Пруди” придбало у власність належні КРАП „Заря” на праві власності будівлі, споруди, передаточні пристрої, силові машини, обладнання та виробничий інвентар, які розташовані на правому березі Дністровського лиману в с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, що раніше орендувались ТОВ „Пруди” та складали решту частини цілісного майнового комплексу товарно-рибного господарства.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8820879 від 02.11.2005р. позивач є власником цілісного майнового комплексу товарно-рибного господарства, що розташоване за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Випасне, вул. Чапаєва, 49-а, на підставі вищезазначеного рішення господарського суду Одеської області від 28.09.2005 р. у справі № 15-28-16/214-04-5106.

У зв`язку з тим, що на момент блокування насосної станції позивач був користувачем насосної станції, то з урахуванням положень Цивільного кодексу України він має право на захист свого права користування.

Статтею 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право (право володіння, право користування, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, право забудови земельної ділянки)  на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 209 вказаного Кодексу.

Згідно ст. 614 ЦК України, вина може проявлятися у формі умислу та необережності.   Правила ч. 2 ст.1166 ЦК України передбачають наступне: по-перше, вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов'язок доведення відсутності вини заподіювача покладається на нього самого і до того часу коли заподіювач шкоди не доведе іншого він вважається винним; по-друге, обсяг відшкодування не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма.

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. З наведеного вбачається, що потерпілому надається право вибору способу відшкодування шкоди як найбільш прийнятного для нього.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, в діях відповідача щодо блокування насосної станції наявний склад цивільного правопорушення.

Отже, оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до розгляду Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області справи за позовом КРАП «Заря»до Випаснянської сільської ради, Білгород-Дністровської РДА, Випаснянської дільничої лікарні державної ветеринарної медицини про визнання актів та дій протиправними,  оскільки в клопотання не зазначено, яке саме відношення має ця справи до спору, що розглядається господарським судом Одеської області. З пояснень, наданих представником відповідача в судовому засіданні вбачається, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області розглядається справа щодо визнання протиправними вищезазначених Актів від 23.05.2005р. та від 23.07.2005р.

На момент вирішення спору вказані акти є чинними і такими, що їх слід вважати належними доказами у справі.

Керуючись ст. ст. 396, 614, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Стягнути з  Колективного рибогосподарського аграрного підприємства „Заря” (67700, Одеська область, Білгород-дністровський район, с. Шабо, вул. Леніна, 63; ; п/р 8001 в АКБ ТВБВ „Імексбанк”, МФО 328384) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Пруди” (67752, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Випасне, п/р 7001 в Южному ГРУ ЗАТ КБ „Приватбанк”, МФО 328704)                221280 гривень заподіяної шкоди ; витрати по сплаті державного мита у розмірі 2212 гривень 80коп.,  витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 118 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня його прийняття

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Суддя